ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11168/26	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/366/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Самохвалова С.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2026 року,- 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно постанови, 12 травня 2026 року о 19.22 год. на дорозі М30 157 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAF FTXF 105.510 з н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ S01 з н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARCD 0524 (повірка дійсна до 19 листопада 2026 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Самохвалов С.В. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказує на те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, так як розглянув справу у його відсутності та проігнорував заяву про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Самохвалов С.В. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. 
Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило. 
Захисник подав клопотання про зупинення апеляційного провадження в цій справі до ухвалення Конституційним судом України рішення у справі №3-55/2026 (130/26) за конституційною скаргою ОСОБА_2 на відповідність Конституції України положень ст.130 КУпАП.
За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у їх відсутності.

Щодо клопотання про зупинення провадження встановлено наступне.
Відповідно до статті 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями КУпАП не врегульовано загального порядку та підстав для зупинення провадження у справі (або строків її розгляду), за виключенням справ про адміністративні правопорушення, що пов`язані з корупцією. Зокрема частиною четвертою статті 277 КУпАП передбачено можливість зупинення строку розгляду справ лише у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про правопорушення, пов`язане з корупцією, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися.
Зупинення провадження в справах про інші адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтею 130 КУпАП, чинним КУпАП не передбачено, і таке зупинення буде можливим лише після внесення відповідних змін до цього Кодексу.
При цьому посилання захисника на необхідність застосування аналогії закону та норм КАС України, зокрема пункту 3 частини першої статті 236 КАС України, є безпідставними, оскільки найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є саме Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України), а не адміністративне судочинство. Водночас норми КПК України також не передбачають можливості зупинення судом провадження з підстав розгляду Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції України положень Кримінального кодексу України. 
За таких обставин, правові підстави для застосування аналогії закону та зупинення апеляційного розгляду відсутні, а тому клопотання захисника про зупинення провадження у цій справі не узгоджується з вимогами закону та задоволенню не підлягає.

Щодо суті апеляційної скарги встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №664379 від 12 травня 2026 року; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 2190 103 25 від 19 листопада 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 12 травня 2026 року; копії постанови серії ЕНА №7184550 від 12травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП; копії протоколу серії ЕПР1 №664358 від 12 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП; рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Палій В. від 12 травня 2026 року; витязі з ІПНП – електронним рапортом від 12 травня 2026 року; довідці старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП капітана поліції Кохан М. від 13 травня 2026 року.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається. 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на наявних у справі доказах оскільки, як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи (файл export-qlb2d.mp4, з 19:30:00 год), на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», ОСОБА_1 погодився. Після цього, працівник поліції повідомив, що прилад готовий до застосування та пояснив, що у трубку приладу потрібно видувати повітря. В подальшому, під час неодноразових спроб проходження огляду у виді продуття в газоаналізатор Alkotest для визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 імітував видих повітря в мундштук пристрою через ротову порожнину, хоча до проходження огляду працівниками поліції водієві доступно було роз`яснено, яким чином він повинен здійснити видих повітря в алкотестер. В подальшому, після роз`яснення підстав для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та порядку проходження цього огляду, ОСОБА_1 категорично та однозначно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у найближчому медичному закладі. В результаті такої відмови відносно останнього правомірно було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.
За змістом ч.1,2 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Як вбачається з матеріалів справи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №664379 12 травня 2026 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться 27 травня 2026 року о 11 год. 00 хв у Тернопільському міськрайонному суді.
В подальшому, за заявою захисника ОСОБА_1 - адвоката Самохвалова С.В. судовий розгляд у цій справі було відкладено на 01 червня 2026 року о 09 год 50 хв, про що ОСОБА_1 та його захисника було повідомлено належним чином (а.с.28, 29).
Однак, на вказану дату та час як ОСОБА_1 та і його захисник в судове засідання не з`явилися.
Посилання апелянта на подане захисником клопотання про відкладення розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з доповідної записки секретаря судового засідання (а.с. 31), зазначене клопотання було фактично отримане судом лише 01 червня 2026 року о 12 год. 25 хв., тобто після завершення судового розгляду справи.
За таких обставин суд першої інстанції мав достатні підстави для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, тоді як будь-які клопотання про його відкладення до початку судового засідання до суду не надходили.
Крім того, зазначені обставини щодо порядку розгляду справи не можуть бути підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП.
Також, для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи можливість реалізувати усі процесуальні права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП, в тому числі подати нові докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення та користуватися правовою допомогою адвоката, була забезпечена ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду. Однак, в судові засідання ОСОБА_1 та його захисник також не з`явилися, що свідчить про його небажання особисто реалізувати свої процесуальні права і формальність доводів апеляційної скарги про порушення права на захист.
Таким чином в ході апеляційного розгляну не встановлено обставин, які би спростовували висновки місцевого суду і були підставами для скасування оскарженої постанови та закриття провадження в цій справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за викладеними в апеляційній скарзі доводами не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Самохвалова С.В. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2026 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя