Справа № 761/34854/26
Провадження №1-кп/761/4463/2026 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
захисника ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, судовий розгляд у кримінальному провадженні № 12026100120000078 від 08.07.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бенешть Теленештського району, Республіка Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.11.2017 Любашівським районним судом Одеської області, за ч.1 ст. 121КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки;
- 01.07.2019 Любашівським районним судом Одеської області, за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.07.2026 приблизно о 15 год. 35 хв., перебуваючи у першому вагоні електропоїзда КП «Київський метрополітен», який прибув на станцію метро «Шулявська» КП Київський метрополітен, помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у цей час тримала у руці та користувалася належним їй мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy S», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .
У цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону, реалізуючи який він діяв умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, а також достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, одразу після оголошення про зачинення дверей електропоїзда ОСОБА_5 різко підбіг до потерпілої ОСОБА_4 та шляхом ривка відкрито вихопив із її руки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 22 666 гривень 67 копійок, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, вибіг із вагона електропоїзда на платформу станції метро «Шулявська» КП «Київський метрополітен» та почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, маючи намір у подальшому незаконно заволодіти викраденим майном та розпорядитися ним на власний розсуд.
У подальшому, під час втечі від потерпілої та очевидців події, які почали його переслідувати з метою затримання, усвідомлюючи реальну загрозу бути затриманим, ОСОБА_5 , намагаючись уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, викинув викрадений мобільний телефон потерпілої на платформу станції метро «Шулявська», після чого продовжив тікати у напрямку виходу зі станції.
Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був переслідуваний очевидцем кримінального правопорушення, який наздогнав його на ескалаторі станції метро, а викрадений мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 залишився на платформі станції який потерпіла ОСОБА_4 підняла та поїхала у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 міг заподіяти потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 22 666 гривень 67 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину у вчинені у інкримінованих кримінальних правопорушеннях при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що дуже шкодує та сильно розкаюється з приводу вчинених діянь, просив суд призначити йому покарання нижче, визначеного у статті. 
Прокурор у судовому засіданні просив розглянути кримінальне провадження не досліджуючи докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України. 
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжкого злочину, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 , не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше судимою особою. 
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання є щире каяття та сприяння розслідуванню провадження.
Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання - рецидив злочинів. 
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в рамках межі покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 186 КК України. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, суд не вбачає. 
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Застосований судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підлягає залишенню без змін. 
Процесуальні витрати по справі покладаються на обвинуваченого. 
Долю речових доказів у справі необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати затримання і перебування під вартою - з 08.07.2026 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S» - залишити потерпілій ОСОБА_4 . 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 2 406 (дві тисячі чотириста шість) грн 80 коп на проведення судової експертизи (висновок № СЕ-19/111-26/38033-ТВ від 16.07.2026).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1