Справа №: 148/1938/26	

Провадження № 3/148/590/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, працюючої ліквідатором ПрАТ «ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД», ЄДРПОУ 00446960, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,,
за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :

29.05.2026 під час проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД», ЄДРПОУ 00446960, було виявлено порушення ведення податкового обліку, а саме: п.44.1 ст. 44, ст. 46, ст. 57, пп. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, пп.139.1.2 п. 139.1 ст. 139, пп.266.2.1 п. 266.2, пп.263.1 та 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (зі змінами та доповненнями): заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 21726,00 грн в тому числі, за звітний (податковий) період 2025 року на суму 21726,00 грн; заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 168840,40 грн, в тому числі за 2019 рік на суму 520,00 грн, за 2020 рік на суму 520,00 грн, за 2021 рік – 747,60 грн, за 2022 рік – 44684,90 грн, за 2023 рік – 46059,80 грн, за 2024 рік - 48809,70 грн, за 2025 рік - 27498,40 грн, чим порушила ч.1 ст. 163-1 КУпАП. 
Відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП настає у разі порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
У судове засідання особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином (а.с.12-13). Клопотань або заяв про відкладення слухання справи до суду не надала. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Із поштового повідомлення (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_1 було особисто 26.06.2026 отримано судову повістку на призначене 08.04.2026 судове засідання, що свідчить про обізнаність останньої про розгляд справи в Тульчинському районному суді Вінницької області. 
Таким чином, з огляду на викладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлялась про судове засідання призначене на 08.07.2026 оскільки судову повістку отримала 26.06.2026, у судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення слухання справи суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядається без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 163-1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП і повинна нести передбачену законом відповідальність. 
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. 
Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Як зазначено в п. 44.1 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.
Статтею 46 ПКУ передбачено, що платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу. Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною. Платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.
Пунктом 134.1.1 ПКУ передбачено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Із змісту пп.139.1.2 п. 139.1 ст. 139 ПКУ вбачається, що фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Підпунктами 266.2.1 пункту 266.2, 266.3.1 та 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПКУ передбачено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. 
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений в судовому засіданні та підтверджується витягом з акту від 29.05.2026 року № 14670/02-32-07-22/00446960, протоколом про адміністративне правопорушення № 577 від 29.05.2026.
При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин (судом не встановлено), дані про особу, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, вперше притягується до адміністративної відповідальності, її ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан, у зв`язку з чим наявні підстави задля накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, що відповідає чинному законодавству та на розсуд суду є необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
В силу ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 163-1 ч.1, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 85 (Вісімдесят п`ять) гривень (Рахунок UA368999980313090106000002568, Отримувач коштів УК у Тульч.р-н./ Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача – Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 908999980313111256000026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 665,60 (Шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.
Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.
Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Суддя О.О. Дамчук