Справа №589/4645/23 	
Номер провадження 22-ц/816/2437/26 	
Категорія -  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Худика А.М. (суддя-доповідач), суддів: Петен Я.Л., Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», в особі директора Скребець Олександра Сергійовича,
на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Прачук О.В., в м. Шостка Сумської області,
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник: ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про заміну стягувача у виконавчих листах,
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
 
30 серпня 2023 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі – ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про зміну стягувача у виконавчих листах, в якій просило замінити сторону стягувача у виконавчому листі у справі № 2-н-62/2009 року, виданого 02.03.2009 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області. 
Свої вимоги мотивує тим, що згідно Договору № GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а останній як новий кредитор набуло право грошової вимоги до осіб, які є боржниками банку, у тому числі і до  ОСОБА_1 . У зв`язку з цим заявник просив замінити сторону стягувача у виконавчому листі № 2-н-62/2009, виданому 02.03.2009 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 80 557,55 грн, судового збору в сумі 402,79 грн та 15,00 грн витрат на ІТЗ.
На обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на укладення між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» договору про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до боржника  ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просив здійснити заміну сторони стягувача у виконавчому листі.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що наразі виконавче провадження не здійснюється, у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу, строк повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та питання про його поновлення перед судом не ініціював, а тому, враховуючи висновки Верховного Суду, дійшов висновку про відсутність підстав для заміни сторони стягувача.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
 
04 червня 2026 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2023 року у справі № 589/4645/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, замінивши у виконавчому листі (судовому наказі) у справі № 2-н-62/2009 вибулу сторону – ПАТ «КБ «Надра» – його правонаступником, а саме ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виконавчий документ у якій видано Шосткинським міськрайонним судом Сумської області.
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно договору №GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а первинний кредитор – ПАТ «КБ «Надра» – відступив права вимоги новому кредитору. Апелянт посилається на положення статей 512, 514 ЦК України, статей 55, 442 ЦПК України та зазначає, що відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, заміна стягувача у виконавчому документі допускається на будь-якій стадії судового процесу, а підставою для процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах. 
Апелянт зазначає, що для заміни стягувача його правонаступником (процесуальне правонаступництво) не має значення відкрите або закрите виконавче провадження, а отже не має й перешкод для задоволення заяви про таку заміну, суд повинен перевірити лише правові підстави такої заміни (ст. 512 ЦК України). На обґрунтування своїх доводів посилається на правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. 
Крім того, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа було встановлено до 03.08.2023, а з 26.03.2022 набрав чинності Закон №2129-ІХ, яким встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. З огляду на це апелянт стверджує, що строк пред`явлення виконавчого документа переривався та не пропущений ні первинним стягувачем, ні ТОВ «Дніпрофінансгруп». 
Щодо подання відзиву на апеляційну скаргу
 
Боржник ОСОБА_1 не скористався наданим йому частиною 1 статті 360 ЦПК України правом подати відзив на апеляційну скаргу у строк, встановлений судом апеляційної інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Водночас, відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиція апеляційного суду щодо явки учасників справи та можливості апеляційного розгляду
 
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак явку своїх представників не забезпечили.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
За наведених обставин, керуючись статтею 372 ЦПК України, апеляційний суд ухвалив розглядати справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
Згідно з Договором № GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до осіб, які є боржниками банку, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як новий кредитор, набуло право грошової вимоги до таких боржників (а.с. 10-11), у тому числі й до ОСОБА_1 (а.с. 12-14).
На виконання зазначеного договору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» сплатило ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти у розмірі 188 900 625,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів справи (а.с. 16).
Відповідно до постанови державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби від 03 серпня 2020 року судовий наказ № 2-н-62/2009, виданий 02 березня 2009 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 80 557,55 грн, судового збору в сумі 402,79 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15,00 грн, був повернутий стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с. 21).
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається з постанови державного виконавця від 03 серпня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з його пред`явленням до виконання строк пред`явлення виконавчого документа був перерваний, а після його повернення почав обчислюватися заново. У зазначеній постанові державним виконавцем визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання до 03 серпня 2023 року (а.с. 21).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Дніпрофінансгруп», суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий документ був повернутий стягувачу 03 серпня 2020 року, строк його повторного пред`явлення до виконання сплив 03 серпня 2023 року, а заявник звернувся із заявою після закінчення цього строку та не порушував питання про його поновлення.
Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України вбачається, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору № GL48N718070_Ur_1 від 24 липня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «Дніпрофінансгруп», у зв`язку з чим останнє набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у правовідносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з частиною першою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд здійснює заміну такої сторони її правонаступником.
Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадках необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, процесуальне правонаступництво допускається як під час розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, у тому числі до відкриття виконавчого провадження шляхом заміни боржника або стягувача у виконавчому листі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Окрім цього, 14 вересня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 1519/2-1141/11, провадження № 61-4323 св 22 (ЄДРСРУ № 106264415) наголосив, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред’явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).
Разом із тим, вирішуючи питання про можливість такої заміни, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не врахувавши зміни законодавства, прийняті у зв`язку із запровадженням воєнного стану.
Згідно частин 1-2 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ) встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Як убачається з матеріалів справи, постанову про повернення виконавчого документа винесено 03 серпня 2020 року, а трирічний строк його повторного пред`явлення мав закінчитися 03 серпня 2023 року.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2025 року у справі № 1625/2550/12 зазначено, що «оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються, Верховний Суд зазначає про відсутність підстав вважати, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Переривання строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання згідно з пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» означає анулювання строку, який сплив до моменту запровадження воєнного стану, та до дня припинення або скасування воєнного стану зупиняється перебіг трирічного строку на пред`явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не сплив на дату запровадження воєнного стану. Відповідно, після припинення або скасування воєнного стану перебіг цього строку починається заново».
Такий строк повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення; особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (постанова Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 336/3450/13 (провадження № 61-11447св24).
Таким чином, висновок суду першої інстанції про сплив строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є передчасним та не відповідає правильному застосуванню положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2025 року у справі № 1625/2550/12, із запровадженням воєнного стану перебіг строків пред`явлення виконавчих документів до виконання був перерваний, що виключає можливість визнання такого строку пропущеним лише з огляду на сплив календарного часу.
Отже, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення судового наказу до виконання не сплив, оскільки судовий наказ було пред`явлено до виконання в межах установленого законом строку, а після повернення виконавчого документа стягувачу 03.08.2020 зазначений строк почав обчислюватися заново. З урахуванням того, що станом на дату запровадження воєнного стану цей строк не закінчився, його перебіг був перерваний відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підстави вважати строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущеним відсутні. Відтак висновок суду першої інстанції про пропуск зазначеного строку є помилковим, а тому відсутні й правові підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача, оскільки саме цей висновок був покладений в основу оскаржуваної ухвали.
Оскільки матеріалами справи підтверджується перехід права вимоги до ТОВ «Дніпрофінансгруп», а обставини, які б виключали можливість виконання судового рішення чи здійснення процесуального правонаступництва, відсутні, наявні передбачені законом підстави для заміни первісного стягувача його правонаступником у виконавчому документі.
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про сплив строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки не врахував положення пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», якими на період дії воєнного стану передбачено переривання строків, визначених цим Законом. Враховуючи, що станом на дату набрання чинності Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, його перебіг був перерваний, а тому відсутні підстави вважати такий строк пропущеним. 
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни стягувача є помилковим, а оскільки матеріалами справи підтверджується перехід права вимоги до ТОВ «Дніпрофінансгруп» і відсутні обставини, які б виключали можливість здійснення процесуального правонаступництва, заява про заміну первісного стягувача його правонаступником у виконавчому документі підлягає задоволенню.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Оскільки предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, передбачена пунктом 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за наслідками її перегляду, підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Сумський апеляційний суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» задовольнити.
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2023 року скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача задовольнити.
Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ 40696815) у виконавчому листі (судовому наказі) у справі № 2-н-62/2009, виданому Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий -  	А.М. Худик	

Судді: Я.Л. Петен 

О.М. Черних