Справа № 703/4349/26 
3/703/1537/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року місто Сміла
Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянина України, працює токарем в СМЕУ 5, паспорт № НОМЕР_2 від 30.04.2021, орган, що видав 7126, зареєсторваний та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 009108 від 25.06.2026, 23.06.2026 року близько 09 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ухилився від покладених на нього батьківських обов`язків щодо догляду та вихованню своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання вистрибнула з вікна 4-го поверху, отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» в реанімаційне відділення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину не визнав та пояснив, що 23.06.2026 був на роботі, з донькою був дома дідусь та донька ОСОБА_3 , котра ще спала. Донька ОСОБА_4 з самого дитинства була сильно (занадто) прив`язана до матері, разом з нею ходила на роботу. Прокинувшись вранці, ОСОБА_4 помітила, що мати відсутня та вирішила піти до неї на роботу, підійшовши до вхідних дверей помилково почала крутити ключ в сторону закриття, запанікувала, почала труситися, хвилюватися і вирішили вийти через вікно та піти до мами. Також зауважив, що в період літніх канікул діти до школи не ходять, організація їхнього перебування в цей час під наглядом муніципальними та державними органами не передбачена, право на відпустки для догляду за дітьми такого віку на період літніх канікул хоча б для одного з батьків не надано, підстав для звільнення від роботи немає, а обов`язок матеріального забезпечення дітей не відмінено. Виконуючи обов`язки батька щодо виховання та розвитку доньки ОСОБА_5 , батько разом з матір`ю піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечував здобуття дитиною середньої освіти, готував до самостійного життя, виховував в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини. Наразі з донькою працює психолог для стабілізації її психологічного стану.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 7 КУпАП розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, а також іншими документами.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд виходить з наступного.
За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 184 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема ст. 150 СК України, Закон України «Про охорону дитинства», тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей тощо.
Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Проте, в супереч ст. 256 КУпАП в протоколі не наведені обставини згідно з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки та які саме згадані умови не були ним забезпечені та виконані.
Будь-яких інших даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання чи виховання малолітньої доньки, у матеріалах адміністративної справи немає та при її розгляді в суді не встановлено.
Вищезазначене не дає достатніх підстав для висновку про винність ОСОБА_1 у неналежному вихованні своєї доньки і наявність у його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У відповідності до ст. 62 Конституції України винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Неконкретність обвинувачення та долучені до справи докази не дають суду можливості встановити наявність в діях особи складу правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП в зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.М. Проценко