Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 638/3767/26 
Провадження №2/552/2276/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2026  Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого  - судді Самсонової О.А.
секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,
учасники справи та їх представники:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»,
представник позивача – Журавльов Станіслав Георгійович,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ФК Єврокредит» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.
В позовній заяві посилався на те, що 23.11.2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 30-045-867-2-21-Г (з ануїтетними платежами), який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк», та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі коштів з каси банку готівкою (п. 1.4 кредитного договору). Для обліку кредиту та нарахованих процентів за кредитом кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п. п. 3.1.1, 3.1.2 кредитного договору).
АТ «Мегабанк» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Позичальник кредит одержав, що відображено у виписках з його рахунку.
Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також та не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого сформувалась заборгованість.
03.09.2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
27.12.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. 
Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло і право вимоги до відповідача – боржника за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23.11.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23.11.2021 року, станом на 03.09.2024 року заборгованість відповідача становить 111 600,75 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 50107,04 грн., заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 50693,71 грн., заборгованості по сплаті комісії (в тому числі простроченої) - 10800,00 грн.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111600,75 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 11200,00 грн.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 27.02.2026 року справу передано до Київського районного суду м. Полтави для розгляду за підсудністю.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2026 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не надав.
Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.
Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судове засідання в даній справі, в яке не з`явились сторони, судом було призначено на 18.08.2026 року.
Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення в даній справі складено 21.08.2026 року.
Тому датою ухвалення даного рішення судом зазначено 21.08.2026 року.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 30-045-867-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до п. 1.3. кредитодавець надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі.
Згідно п. 1.4. кредит надається на споживчі цілі, а саме шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою.
Розділом 2 вказаного кредитного договору визначено наступні умови надання кредиту:
тип кредиту – кредит;
кредит надається на строк з 23.11.2021 року до 22.11.2022 року включно;
загальний розмір кредиту – 60000,00 грн.;
процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована), % річних – 5,00%;
орієнтовна реальна річна процентна ставка – 51,8%;
орієнтовна загальна вартість кредиту – 74681,55 грн.;
розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця – 1,80%.
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальну вартість кредиту визначено в розмірі 74681,55 грн., до якої входить: 60000,00 грн. сума кредиту за договором; 1721,55 грн. проценти за користування кредитом; 12960,00 грн. комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Встановлено, що кредитний договір № 30-045-867-2-21-Г від 23 листопада 2021 року укладено в паперовій формі, містить власноручний підпис відповідача.
АТ «Мегабанк» свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23 листопада 2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г на загальну суму 111600,75 грн., яка складається з 50107,04 грн. заборгованості по основному боргу, 50693,71 грн. заборгованості по відсотках, 10800,00 грн. заборгованості по комісії, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року.
27 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23.11.2021 року у розмірі 111600,75 грн.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК Єврокредит» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем.
Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав.
А тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача заявлені обґрунтовано.
Заборгованість  ОСОБА_1  за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23 листопада 2021 року позивач обраховує у розмірі 111600,75 грн., з яких: 50107,04 грн. заборгованість за кредитом; 50693,71 грн. заборгованість за процентами; 10800,00 грн. заборгованість за комісією.
Вирішуючи питання щодо правомірності врахування в рахунок заборгованості комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що: «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Судом встановлено, що в укладеному між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 30-045-867-2-21-Г від 23 листопада 2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії.
Разом із тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг із обслуговування кредитної заборгованості, за які встановлена вказана комісія.
При цьому відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Тому, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією необхідно відмовити.
Як встановлено судом, за умовами кредитного договору відповідач мав сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1721,55 грн.
Нарахування відсотків у більшому розмірі не відповідає умовам кредитного договору.
Без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості відповідач зобов`язався сплатити за договором 61721,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 60000,00 грн., заборгованість за відсотками - 1721,55 грн.
Як підтверджується даними виписки про рух коштів по рахунку відповідача, на погашення заборгованості за договором ним всього сплачено 13132,96 грн.
Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що залишок непогашеної заборгованості за договором становить 48588,59 грн:
61721,55 грн - 13132,96 грн = 48588,59 грн.
На підставі викладеного позов підлягає до задоволення частково, а саме в частині стягнення заборгованості у розмірі 48588,59 грн.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:  у разі задоволення позову - на відповідача;  у разі відмови в позові - на позивача;  у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн., а всього - 13862,40 грн.
Тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов судом задоволено на 44%) з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат 6099,46 грн.
Керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 30-045-867-2-21-Г від 23.11.2021 року у розмірі 48588,59 грн., судові витрати у розмірі 6099,46 грн., а всього стягнути 54988,05 грн. (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім гривень п`ять копійок).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411,
відповідач – ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 21 серпня 2026 року.

Головуючий        О.А. Самсонова