Справа № 712/8315/26
Провадження № 2/712/4601/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.
за участі секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2021 у справі № 711/7451/20 задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 та стягнуто із ОСОБА_2 збитки у розмірі 148 434 грн 74 коп., витрати на оплату авто товарознавчого дослідження у розмірі 4 500 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 038 грн 09 коп., 3 % річних у розмір 3 416 грн, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 603 грн 78 коп., а всього 161 992 грн 61 коп. Вказане рішення набрало законної сили 27.08.2021.
У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаного рішення, позивач звернулась із заявою до Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), на підставі якої 27.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66935460 про примусове стягнення з відповідача суми боргу. 
В подальшому, 22.12.2022 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду міста Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, пені та інфляційних витрат за період з 27.08.2021 до 22.12.2022 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.05.2023 у справі № 712/129/23 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 48 889 грн 81 коп., 3 % річних в сумі 6 418 грн, а всього 55 307 грн 81 коп. Вказане рішення набрало законної сили 06.07.2023.
На підставі вказаного рішення 26.07.2023 відкрито виконавче провадження № 72341706 про примусове стягнення з відповідача суми боргу.
Крім того, 03.12.2024 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду міста Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, пені та інфляційних витрат за період з 23.12.2022 до 03.12.2024 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 26.02.2025 у справі № 712/14461/24 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 19 229 грн 90 коп., 3 % річних в сумі 9 467 грн, а всього 28 696 грн 90 коп. Вказане рішення набрало законної сили 31.03.2025.
На підставі вказаного рішення 11.04.2025 відкрито виконавче провадження № 77786811 про примусове стягнення з відповідача суми боргу.
Відповідно до довідки про неотримання коштів № 55118 від 08.06.2026, виданої Першим відділом ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість по виконавчому провадженню № 66935460 становить 161 992 грн 61 коп. 
Таким чином, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 711/7451/20 від 01.07.2021 станом на день звернення позивача до суду із цим позовом не виконано.
У зв`язку із вищевикладеним позивач просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 суму інфляційних втрат у розмірі 24 003 грн 59 коп., 3 % річних у розмірі 7 401 грн 83 коп. за період із 04.12.2024 до 12.06.2026, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2026 вищезазначену цивільну справу прийнято до розгляду відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, від сторін заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надходило.
Позивач ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження до електронного кабінету її представника – адвоката Гайдай Т.О. у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 14, ч. 5 ст. 130 ЦПК України, яка була доставлена 18.06.2026.
Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений у передбаченому ст. 190 ЦПК України порядку - шляхом направлення ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами за його зареєстрованим місцем проживання, натомість вказані вище документи повернулись до суду із зазначенням підстав їх повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» - «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не направляв.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ч. 13 ст. 7, ч. 9 ст. 10, ст. 11, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, внаслідок чого на підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення у його вступній частині зазначено дату складання повного тексту рішення, що відповідає правовій позиції, сформованою Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Водночас, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2021 у справі № 711/7451/20 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 148 434 грн 74 коп., витрати на оплату авто товарознавчого дослідження у розмірі 4 500 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 038 грн 09 коп., 3 % річних у розмірі 3 416 грн та судові витрати у вигляді судового збору 1 603 грн 78 грн, а всього 161 992 грн 61 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шпак О.А. від 27.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66935460 з приводу виконання виконавчого листа № 712/7451/20, виданого 17.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 161 992 грн 61 коп.
Позивач не отримувала кошти від відповідача за період з 17.09.2021 до 17.04.2023 року згідно з виконавчим листом № 712/7451/20 від 17.09.2021 Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 161 992 грн 61 коп., що підтверджується довідкою № 66935460 від 24.04.2023, виданою Першим відділом ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2023 у справі № 712/129/23 позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 48 889 грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 6 418 грн, а всього 55 307 грн 81 коп.
Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шпак О.А. від 26.07.2023 відкрито виконавче провадження № 72341706 з приводу виконання виконавчого листа № 712/129/23, виданого 21.07.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 55 307 грн 81 коп.
Позивач не отримувала кошти від відповідача за період з 27.09.2021 до 14.11.2024 року згідно з виконавчим листом № 712/7451/20 від 17.09.2021 Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 161 992 грн 61 коп., що підтверджується довідкою № 114896/26-20-43 від 14.11.2024, виданою Першим відділом ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2025 у справі № 712/14461/24 позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 19 229 грн 90 коп., 3 % річних у розмірі 9 467 грн, а всього 28 696 грн 90 коп.
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Ямборської А.Р. від 11.04.2025 відкрито виконавче провадження № 77786811 з приводу виконання виконавчого листа № 712/14461/24, виданого 09.04.2025 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 28 696 грн 90 коп.
Станом на 08.06.2026 у ході виконання виконавчого листа № 712/7451/20 від 17.09.2021 у виконавчому провадженні № 66935460 на користь стягувача (позивача у справі) кошти не стягувались, що вбачається із довідки № 55118 від 08.06.2026, виданою Першим відділом ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних та інфляційних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період із 04.12.2024 до 12.06.2026.
Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період із 04.12.2024 до 12.06.2026 становлять 24 003 грн 59 коп., а 3% річних за цей самий період становлять 7 401 грн 83 коп.
Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 530, 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, так як виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Аналогічний правовий узгоджується з висновками у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 № 758/1303/15-ц та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).
Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оскільки відповідачем допущено прострочення грошового зобов`язання, не пов`язаного з позикою чи кредитом, ЦК України не передбачено звільнення відповідача від обов`язків сплатити на користь позивачки неустойку, штраф, пеню за таке прострочення в період воєнного стану або карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.
А тому, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 24 003 грн 59 коп. та 3 % річних у розмірі 7 401 грн 83 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, серед інших, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1, пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Частиною 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються особи із інвалідністю І та ІІ груп.
Враховуючи вищевказані обставини, а також те, що позов підлягає до повного задоволення, то до стягнення із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у сумі 1 331 грн 20 коп.
Стосовно заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).
За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн до позовної заяви позивачем додано договір про надання правничої допомоги б/н від 01.06.2026, укладений між адвокатом Гайдай Т.О. та ТОВ ОСОБА_1 , акт про надання послуг від 12.06.2026 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 21 від 01.06.2026 на суму 7 000 грн.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу суд бере до увагу, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо усної консультації, правового аналізу та підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.
Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. 12-13, 81, 89, 133, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 24 003 грн 59 коп. та 3 % річних у розмірі 7 401 грн 83 коп. за період із 04.12.2024 до 12.06.2026, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн, а всього 35 405 грн 42 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 07.08.2026.
Учасники справи:
Позивач: фізична особа-підприємець  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Пономар