ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 08 липня 2026 року 	Справа № 903/432/26	
 	 	
за позовом: Фізичної особи - підприємця Кожухової Алли Миколаївни
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Левковської Наталії Ігорівни
про стягнення 194 850,00 грн
Суддя Шум М.С.
Без виклику (повідомлення) представників сторін
встановив:
У позовній заяві позивач - Фізична особа-підприємець Кожухова Алла Миколаївна просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Левковської Наталії Ігорівни 194 850,00 грн безпідставно набутих коштів, а також 25 000,00 грн витрат на оплату правової допомоги, 200,00 грн витрат на поштові послуги та 3 328,00 грн судового збору.
Ухвалою суду від 06.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач ухвалу суду отримав 19.05.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.
Відзив відповідача на адресу суду не надходив.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
03.03.2026 Фізична особа-підприємець Кожухова Алла Миколаївна (далі – ФОП Кожухова А.М., позивач) зі свого поточного рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснила в безготівковій формі платіж в розмірі 194 850,00 грн на поточний рахунок НОМЕР_2 , що належить Фізичній особі-підприємцю Левковській Наталії Ігорівні (далі – ФОП Левковська Н.І., відповідач) та обслуговується АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На підтвердження даного грошового переказу позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію №293 від 03.03.2026 на суму 194 850,00 грн, складену АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з призначенням платежу: оплата за автозапчастини без ПДВ.
Позивач зазначає, що за усною домовленістю перерахувала відповідачу оплату повної вартості автозапчастин до автомобіля марки BMW X5 G05, 2023-2025 модельний ряд, а саме: бампер передній (BMW X5 G05 / LCI) за ціною 103 920,00 грн; капот (BMW X5 G05 / LCI) за ціною 51 960,00 грн; дві арки на крила (BMW X5 G05 / LCI) за ціною 8 660,00 грн; руль (BMW X5 G05 / LCI) за ціною 30 310,00 грн, на загальну суму 194 850,00 грн, котрі мали бути відправлені протягом двох днів з дати оплати. Жодних рахунків та інших документів на оплату автозапчастин, відповідачем позивачу не виставлялось. Станом на дату звернення з позовом до Господарського суду Волинської області минуло два місяці з дати перерахування ФОП Кожуховою А.М. на банківський рахунок ФОП Левковська Н.І. грошових коштів в сумі 194 850,00 грн, з призначенням платежу: за автозапчастини, котрі до цього часу не відправлені та не доставлені на адресу позивача. За таких обставин, відсутні докази укладення сторонами договору купівлі-продажу або поставки автозапчастин як у паперовій письмовій формі, так і в електронній формі, а відтак позивач вважає, що сплачені нею грошові кошти в сумі 194 850,00 грн, отримані відповідачем без достатньої правової підстави в розумінні ст. 1212 ЦК України. 
03.05.2026 позивачем направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вкладання претензію про сплату безпідставно отриманих 194 850,00 грн, що підтверджується квитанцією ТОВ "Поштова служба "Е-Пост" №2042389 від 03.05.2026 та Описом вкладення до листа, доданими до позовної заяви.
У зв`язку з невиконанням відповідачем усних домовленостей, позивач звернулась до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 194 850,00 грн на підставі статті 1212 ЦК України.
Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").
Згідно ж із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.
З урахуванням встановлених судом обставин справи, оскільки позивачем на виконання усних домовленостей між сторонами було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 194 850,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №293 від 03.03.2026, проте відповідач своїх зобов`язань не виконала, оплачені автозапчастини не поставила, грошові кошти не повернула, позовні вимоги про стягнення наведеної суми коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн, згідно платіжної інструкції №337 від 01.05.2026.
Також позивач зазначає, що поніс витрати на поштові послуги у сумі 200,00 грн. Докази поштових витрат (квитанція ТОВ "Поштова служба "Е-Пост" №2042389 від 03.05.2026 на суму 63,06 грн, квитанція ТОВ "Поштова служба "Е-Пост" №2042743 від 04.05.2026 на суму 144,18 грн) наявні у матеріалах справи.
У позовній заяві позивач повідомляє про понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн, докази чого будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, на підставі ч. 8. ст. 129 ГПК України.
Відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача 3 328,00 грн судового збору та 200,00 грн витрат на поштові послуги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-74, 76-80, 86, 129, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Левковської Наталії Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи-підприємця Кожухової Алли Миколаївни ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 194 850,00 грн безпідставно набутих коштів, 3 328,00 грн судового збору та 200,00 грн витрат на поштові послуги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя  Микола ШУМ