Справа № 756/14118/24
Провадження № 2/369/3286/26
РІШЕННЯ
Іменем України

14.08.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді- Пінкевич Н.С., 
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.,
за участю
Представник позивача Бокач І.П.
Представник відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року представник позивача звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі по1/2 кожному, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19.12.2022 за реєстровим №1152; Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19.12.2022 за реєстровим №1154.
Житловий будинок розташований на 2 земельних ділянках, які на праві спільної часткової власності належать позивачу та відповідачу по кожному, а саме: - земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0795 га, кадастровий номер 3222487001:01:005:0091, цільове призначення-02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою  АДРЕСА_1 ; право власності на якої належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19.12.2022 за реєстровим №1156; право власності на належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19.12.2022 за реєстровим №1158; земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,0139 га, кадастровий номер 3222487001:01:005:0097, цільове призначення-02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою  АДРЕСА_1 ; право власності на якої належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 30 листопада 2022; ; право власності на якої належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Первушиною Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу,11 січня 2023 року. 
13 січня 2023 року позивач уповноважила відповідача представляти її інтереси як співвласника житлового будинку, для чого була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю 13.01.2023 за реєстровим №39. Відповідно до вказаної довіреності позивач надала відповідачу право укласти договори (угоди) щодо утримання майна, його ремонту, передачі в оренду (користування).14.09.2023 позивач припинила дію вказаної довіреності, про що була зроблена відповідна заява у приватного нотаріуса, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №50910079 від 14.09.2023.
19.07.2023 відповідач, якій діяв як у власних інтересах так і в інтересах позивача, уклав договір оренди житлового будинку з ОСОБА_4 . 
20.07.2023 ОСОБА_4 передала вказаний житловий будинок у суборенду на підставі Договору суборенди майна ОСОБА_5 строком на 1 рік з орендною платою у розмірі 15000,00 грн. для її особистого проживання та членів її сім`ї у кількості 5 осіб.
Відповідач своїм листом від 05.02.2024 повідомив позивача, що ним отримано від ОСОБА_4 оплату за період з 19.07.2023 по 18.07.2024 в сумі 60000,00 грн. Оскільки позивач є співвласником житлового будинку, то має право на від отриманої орендної плати, що становить 30000,00 грн. Але відповідач перерахував лише 2 675,00 грн., оскільки витратив на ремонт спільного майна 54 650,00 грн., що на її переконання є необгрунтованим та неправомірним.
Позивач вважає, що заборгованість відповідача перед нею як співвласником житлового будинку до договору оренди за період з 19.07.2023 по 18.07.2024 становить 27 325,00 грн. (60000,00 грн.:2-2675,00 грн.). Позивач зверталась до відповідача щодо надання інформації про орендну плату за користування житловим будинком за період з 19.07.20023 по 19.10.2024, але відповідач відмовився від надання інформації Виходячи з умов Договору оренди розмір орендної плати за три місця нового річного строку оренди становить 15 000,00 грн. (3 міс*5000,00 грн.), з яких позивач має право отримати 7500,00 грн.
Просить стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 34 825,00 грн. та судові витрати. 

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 11.11.2024 справу направлено до Обухівського районного суду Київської області за підсудністю. 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13.02.2025 справу направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.07.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами зазначає, що відповідача 19.07.2023 уклав договір оренди, відповідно до умов якого плата за оренду будинку становить 5000,00 грн. в місяць. За період з 19.07.2023 по 18.07.2024 він отримав від орендаря 60000,00 грн.21.07.2023 відповідач уклав договір підряду з ТОВ «АП.МІ.Технолоджіс» для здійснення ремонтно-будівельних робіт, загальна вартість яких становила 54650,00 грн. Відповідно до ст.359,360 Цивільного кодексу відповідач повинен був сплатити позивачу 30 000,00 гр. по Договору оренди. В той же час позивач, згідно договору підряду повинна була сплатити 27325,00 грн., що становить 50 % витрат. В зв`язку з вказаним, відповідач направив ОСОБА_2 заяву про зарахування зустрічних вимог в сумі 27325,00 грн. Крім того, відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 2 675,00 грн. Таким чином, заборгованість у сумі 27325,00 грн відсутня. Щодо 7500,00 грн. зазначає, що відповідно до п.5.2. Договору оренди орендна плата сплачується 1 раз на рік. Таким чином на момент подання позову у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача сплати коштів за період 19.07.2024 по 19.10.2024 Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.10.2025 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Зазначає, що відповідно до п.5.1. договору оренди від 19.07.2023 розмір місячної орендної плати становить 5000,00 грн. та сплачується орендарем раз на рік до 19 липня кожного року включно. Таким чином, починаючи з 20.07.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем за два роки за період з 19.07.2023 по 19.07.20224 та за період з 20.07.2024 по 19.07.2025, що становить 60000,00 грн, з яких відповідач сплатив лише 2 675,00 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем як співвласником домоволодіння за договором оренди становить 57 325,00 грн. 
Крім того, 23.08.2025 позивач направив ОСОБА_4 повідомлення про припинення дії договору оренди від 19.07.2023, починаючи з 01.10.2025, але ОСОБА_4 продовжує розпоряджатись вказаним домоволодінням, чим порушує права позивача. Враховуючи викладене, позивач вважає за доцільне доповнити позовні вимоги вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з чим просить залучити ОСОБА_4 до участі у справі як другого відповідача.

10.11.2025 від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі. Зазначає, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа №372/6191/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл нерухомого майна, що перебуває у спільній власності. Вирішення судової справи №372/6191/23 безпосередньо впливає на права та обов`язки сторін, в тому числі на порядок розподілу коштів щодо утримання спільного майна. Враховуючи викладене, просить зупинити провадження по справі №756/14118/24 до моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі №372/6191/23.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо зупинення провадження у справі. 

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задоволити .
У судовому засіданні представника відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні. 

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
При розгляді справи судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю. – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками нерухомого майна, кожний по частині. А саме:
житловий будинок -1, загальною площею 141,50 кв.м, житловою площею 76,90 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельна ділянка -1, площею 0, 0795 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3222487001:01:005:0091, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (земельна ділянка I);
земельна ділянка - 2, площею 0,0139га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 3222487001:01:005:0097, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ( земельна ділянка2);
земельна ділянка -3, площею 0, 0700 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 3222487001:01:005:0129, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (земельна ділянка 3);
квартира АДРЕСА_2 . Квартира з трьох житлових кімнат, загальною площею - 79.00 кв.м., житловою площею - 44.00 кв.м.;
земельна ділянка, площею 0,7566га, що розташована за адресою: Київська область, Іванківський район (на даний час Вишгородський район) с. Кухарі, кадастровий номер: 3222081900:03:006:0010, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка 4);
земельна ділянка, площею 0,7232 га., що розташована за адресою: Київська область, Іванківський район (на даний час Вишгородський район) с. Кухарі, кадастровий номер: 3222081900:01:002:0063, цільове призначення: для іншого сільськогосподарського призначення, (земельна ділянка 5);
земельна ділянка, площею 0, 3884 га., що розташована за адресою: Київська область, Іванківський район (на даний час Вишгородський район) с. Кухарі, кадастровий номер: 3222081901:02:018:0006, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, (земельна ділянка б); 
земельна ділянка, площею 0, 8061 га., що розташована за адресою: Київська область, Іванківський район (на даний час Вишгородський район), с. Кухарі, кадастровий номер: 3222081900:01:002:0064, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (земельна ділянка 7);
земельна ділянка, площею 0,7618 га., що розташована за адресою: Київська область, Іванківський район (на даний час Вишгородський район) с, Кухарі, кадастровий номер: 322208/900:03:006:0011, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка 8).

Тобто на підставі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками по 1/2 частці житлового будинку загальною площею 141,50 кв.м, житловою площею 76,90 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки.
13 січня 2023 року позивач уповноважила відповідача представляти її інтереси як співвласника житлового будинку, для чого була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю 13.01.2023 за реєстровим №39. 
Відповідно до вказаної довіреності позивач надала відповідачу право укласти договори (угоди) щодо утримання майна, його ремонту, передачі в оренду (користування).
14.09.2023 позивач припинила дію вказаної довіреності, про що була зроблена відповідна заява у приватного нотаріуса, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №50910079 від 14.09.2023.

19.07.2023 відповідач, якій діяв як у власних інтересах так і в інтересах позивача, уклав договір оренди житлового будинку з ОСОБА_4 .
Відповідно п.8.1. Договору оренди строк оренди 20 років до 19.07.2043 року. 
У подальшрму, 20.07.2023 ОСОБА_4 передала вказаний житловий будинок у суборенду на підставі Договору суборенди майна ОСОБА_5 строком на 1 рік з орендною платою у розмірі 15000,00 грн. для її особистого проживання та членів її сім`ї у кількості 5 осіб.
Відповідно до пункту 5.1 договору орендна плата становить 5 000,00 грн на місяць, а згідно з пунктом 5.2 договору сплачується орендарем один раз на рік до 19 липня відповідного року.
Факт отримання відповідачем орендної плати за перший рік користування житловим будинком у сумі 60 000,00 грн підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Також встановлено, що із зазначеної суми відповідач перерахував позивачу лише 2 675,00 грн.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них є спільною частковою власністю.
Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
За змістом частини першої статті 359 ЦК України плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Отже, оскільки сторони є співвласниками спірного майна у рівних частках, позивач має право на отримання половини доходу, одержаного від передачі цього майна в оренду.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що ним були понесені витрати на проведення ремонтних робіт у житловому будинку в сумі 54 650,00 грн., у зв`язку із чим він здійснив зарахування зустрічних вимог на суму 27 325,00 грн., яка, на його думку, підлягала відшкодуванню позивачем відповідно до статей 359, 360 ЦК України.
Суд не приймає зазначені доводи відповідача з огляду на таке.
Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Разом із тим обов`язок співвласника брати участь у таких витратах виникає за умови, що вони були необхідними, фактично понесеними та стосувалися саме утримання спільного майна, а також не спростовуються умовами договірних відносин щодо користування цим майном.
Як убачається з умов договору оренди від 19 липня 2023 року, орендар зобов`язаний своєчасно та за власний рахунок здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонту орендованого житлового будинку.
Отже, саме на орендаря договором покладено обов`язок щодо проведення ремонтних робіт у житловому будинку.
При цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що виконані роботи не належали до тих, які відповідно до договору мав здійснювати орендар, що вони були погоджені із позивачем або були викликані необхідністю запобігання пошкодженню чи знищенню спільного майна.
Сам по собі договір підряду, укладений відповідачем із ТОВ «АП.МІ.ТЕХНОЛОДЖІЗ», акти виконаних робіт та платіжні документи підтверджують лише факт укладення відповідного договору та здійснення оплати, однак не підтверджують виникнення у позивача обов`язку компенсувати відповідачу половину вартості виконаних робіт.
Крім того, відповідно до статті 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог можливе лише за наявності зустрічних, однорідних, безспірних вимог, строк виконання яких настав.
Оскільки відповідачем не доведено існування безспірної грошової вимоги до позивача на суму 27 325,00 грн, підстави вважати, що його обов`язок зі сплати належної позивачу частки орендної плати припинився внаслідок зарахування зустрічних вимог, відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за перший рік дії договору оренди становить 27 325,00 грн, що розрахована як половина отриманої орендної плати (30 000,00 грн) за вирахуванням фактично виплачених 2 675,00 грн.

Щодо заяви представника позивача про збільшення позовних вимог суд зазначає таке.
03 жовтня 2025 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що станом на 20 липня 2025 року відповідач не виплатив позивачу належну їй частину орендної плати також і за другий рік дії договору оренди, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідача загалом 57 325,00 грн.
Разом із тим відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач фактично отримав від орендаря орендну плату за другий рік дії договору оренди або що на момент розгляду справи у нього виникла заборгованість перед позивачем саме у заявленому розмірі.
Саме по собі настання строку внесення орендної плати, визначеного договором, не є безумовним доказом її отримання відповідачем.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 27 325,00 грн. як належної їй частки доходу, отриманого від передачі спільного майна в оренду за перший рік дії договору. Разом із тим вимоги, заявлені шляхом збільшення позову, задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачем орендної плати за другий рік дії договору, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості перед позивачем за цей період.
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за умови підтвердження їх належними та допустимими доказами.
Разом із тим матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, доказів обсягу наданих послуг, їх вартості, а також доказів сплати або виникнення у позивача обов`язку сплатити адвокату відповідні кошти.
За таких обставин підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 950,35 грн.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволити частково. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 27 325,00 грн. (двадцять сім тисяч триста двадцять п`ять гривень 00 коп. ) та судовий збір у розмірі 950,35 грн.(дев`ятсот п`ятдесят гривень 35 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2026 року. 

Суддя        Наталія ПІНКЕВИЧ