ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/7108/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» (далі – ТОВ «Док-Агро», позивач) звернулося з позовом до Рівненської митниці (далі – митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення від 18.02.2026 №UA204150/2026/000008/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.02.2026 №UA204150/2026/000033.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Док-Агро» за основним видом діяльності має статус торгівельного підприємства, яке активно здійснює реалізацію (у т. ч. продаж товару, що імпортується) в галузі, що тісно пов`язана із сільським господарством та тваринництвом. Основними видом діяльності є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та корма для тварин (код КВЕД 46.21).
11.02.2026 ТОВ «Док-Агро» було подано на Рівненську митницю електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №26UA204150000581U8 на товар №1 «кислота ациклічні полікарбонові: фумарова кислота» та товар №2 «винна кислота-DL-Tartaric Acid» та ряд документів для митного оформлення товару. 
17.02.2026 декларанту було направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, у відповідь на яке позивач надав додаткові пояснення вих. №18/02 від 18.02.2026, до яких долучено затребувані митницею документи та обґрунтовано відсутність деяких з них.
Однак, 18.02.2026 посадовою особою Рівненської митниці прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2026/000008/2.
Як наслідок, 18.02.2026 Рівненська митниця також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2026/000033.
В обґрунтування протиправності прийнятих рішень позивач зазначає, що під час митного оформлення товару декларантом було подано пакет документів, який є достатнім для ідентифікації товару, підтвердження його походження, митної вартості та умов переміщення.
Так, 22.07.2024 між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (експедитор) та ТОВ «Док-Агро» (замовник) було укладено договір на надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №1846-T/24.
Згідно накладної УМВС від 05.02.2026 №00814 у графі 3 чітко зазначено повний маршрут транспортування: Китай - Гданськ (Польща) – Клевань (Україна), що підтверджує безперервність маршруту доставки товару з країни відправлення до місця митного оформлення.
Під час транспортування товару залізничним транспортом за маршрутом м. Гданськ - ст. Клевань, проміжним терміналом перевантаження за цим маршрутом виступає ст. Шебжешин. Там відбувається перевантаження з потягу Гданськ - ст. Шебжешин на потяг ст. Шебжешин - ст. Клевань, це також входить у вартість перевезення, оскільки Шебжешин є проміжним терміналом перевантаження за основним маршрутом.
При цьому перевантаження контейнерів на станції Шебжешин не є окремою самостійною послугою перевезення, а здійснюється в межах єдиного міжнародного маршруту доставки вантажу від порту Гданськ (Польща) до станції Клевань (Україна), організованого експедитором ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» відповідно до договору транспортного експедирування та заявки на перевезення.
Загальна вартість транспортно-експедиторських витрат, віднесених декларантом до митної вартості товару, становить 130 933,59 грн.
Окрім того, для митного оформлення товарів ТОВ «Док-Агро» було подано проформу-інвойс проформа-інвойс від 23.09.2025 №SC25092303, комерційний інвойс 05.11.2025 №SC25092303, видані постачальником TIANJIACHEM CO LIMITED (Китай). Вказані документи містять усі необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати поставку опис товару, його кількість, вартість, умови оплати поставки, а також реквізити сторін зовнішньоекономічного договору. 
При цьому жодна норма чинного законодавства не встановлює уніфікованої форми проформи-інвойсу та комерційного інвойсу, а також не визначає обов`язкового перелік реквізитів, які мають у ній міститися. Таким чином, відсутність проформі-інвойсі та/або комерційному інвойсі окремих реквізитів, зокрема номера чи дати контракту, не може бути самостійною підставою для сумнівів у достовірності заявленої митної вартості.
Також позивач повідомляє, що заявка від 28.07.2023 №11807, на яку посилається митний орган, не подавалась разом із митною декларацією як документ, що підтверджує складові митної вартості товару, та не використовувалась декларантом для підтвердження транспортно-експедиційних витрат щодо даної партії товару.
Таким чином, позивачем було подано для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь своїх контрагентів, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України (далі – МК України), і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.72).
У відзиві на позовну заяву (а.с.75-77) представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що 11.02.2026 за митною декларацією №26UA204150000581U8 декларантом позивача заявлено до митного оформлення товар №1 «Кислоти циклічні полікарбонові» та товар №2 «Винна кислота-DL-Tartaric Acid номер CAS 147-71-7». Товари заявлено на комерційних умовах поставки FOB CN DALIAN з комплектом документів до неї. Митна вартість товарів визначена декларантом за основним методом на підставі положень статті 58 МК України.
При проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД, встановлено, що подані до митного оформлення документи містять неточності, а саме:
- у графі 28 накладної УМВС від 05.02.2026 №00814 зазначено MRN №26PL322080NS4L7UM7, що до митного оформлення не надана;
- згідно коносаменту від 10.11.2025 №ZM25110402, маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт DALIAN,CHINA - порт Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 05.02.2026 №00814 маршрут перевезення: Шебжешин-Хрубешов (Польща) - Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) - Шебжешин (Польща);
- в проформі інвойсі від 23.09.2025 №SC25092303 та в інвойсі від 05.11.2025 №SC25092303 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту) ;
- надану до митного оформлення заявку від 28.07.2023 №11807 на надання транспортно-експедиційних послуг не можливо поширити на дану партію товарів;
- рахунки на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799, №77802 та довідка про транспортні витрати від 10.02.2026 №14650 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори зберігання товарів в порту призначення тощо;
- в рахунках на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799 та №677802 зазначено договір №1846-T/24 від 22.07.2024, який для цілей митного оформлення не наданий;
- відповідно до пункту 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) №JKIN-25-Е112 від 23.09.2025 продавець зобов`язанні передати копію експортної митної декларації, яка не подана до митного оформлення і що унеможливлює перевірити числовий розрахунок митної вартості. 
- відповідно до пункту 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) №JKIN-25-Е112 від 23.09.2025 продавець зобов`язанні передати копію експортної митної декларації, яка не подана до митного оформлення і що унеможливлює перевірити числовий розрахунок митної вартості. 
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних та неточних відомостей стосовно умов придбання товару в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів декларантом не подано всіх додаткових документів. 
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості- товару №1 митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №25UA100340319913U1 від 25.12.2025 - по 1,0 дол.; товару №2 митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №26UA500530000090U8 від 19.01.2026 – по 1,87573 дол. Числове значення митної вартості:
- товару №1 у валюті рахунку становить 24000,0 дол. США (24 000,0 кг * 1,00 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1034169,60 грн. (24000,0 дол. США * 43,0904 грн/дол. США).
- товару №2 у валюті рахунку становить 1875,73 дол. США (1000,0 кг * 1,87573 дол. США/кГ), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 80 825,96 грн. (1875,73 дол. США * 43,0904 грн/дол. США).
Враховуючи вищевикладене, та у порядку, встановленому статтею 55 МК України Рівненською митницею із врахуванням інформації, наданої декларантом до митного оформлення та відомостей, наявних у митного органу, прийнято рішення про коригування митної вартості від 18.02.2026 №UA204150/2026/000008/2.
18.02.2026 декларантом було подано МД №26UA204150000748U8 з урахуванням рішення про коригування митної вартості та із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України. Сума додатково сплачених митних платежів становить 44765,79 грн.
З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що відзив фактично є відтворенням змісту та обґрунтувань, наведених митним органом у рішенні про коригування митної вартості від 18.02.2026 №UA204150/2026/000008/2 та не містить належного та повного спростувань доводів позовної заяви (а.с.90-95).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Рівненської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.89).
Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що 23.09.2025 між ТОВ «Док-Агро» (покупець) та компанією TIANJIACHEM CO.,LIMITED (Китай) (продавець) укладено контракт №JKIN-25-E112, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним контрактом, іменоване надалі товар (а.с.58-60). 
Згідно із рахунком - проформою (інвойс) №SC25092303 від 23.09.2025 сторонами контракту узгоджено поставку товару: кислоти «Fumaric acid» в кількості 24 000 кг вартістю 16 440 Доларів США та кислоти «Tartaric Acid» в кількості 1000 кг вартістю 1350 Доларів США. Загалом на суму 17 790 Доларів США.
На виконання умов вказаного контракту, відповідно до рахунку - фактури (комерційний інвойс) №SC25092303 від 05.11.2025 компанія «TIANJIACHEM CO.,LIMITED» поставила позивачу товар на загальну суму 17 790 Доларів США, а саме: кислота «FUMARIC ACID» в кількості 24 000 кг за ціною 16 440 Доларів США та «Tartaric Acid» в кількості 1000 кг вартістю 1350 Доларів США (а.с.56).
Оплата за вказаний товар була проведена позивачем згідно із банківськими платіжними документами swift від 21.10.2025 на суму 5337 Доларів США (а.с.47) та від 18.11.2025 на суму 12 453 Доларів США (а.с.46).
З метою здійснення митного оформлення товару №1: «Кислоти ациклічні полікарбонові: фумарова кислота «FUMARIC ACID HWS» (CAS №110-17-8) вага нетто-24000 кг, У вигляді кристалічно білого порошку, вміст основної речовини Fumaric acid (as C4H404)-99,70%, малінова кислота -0,01%, залишок після прожарування-0,03%, вологість 0,15%, Використовується в харчовій промисловості як регулятор кислотності, консервант. Торгівельна марка: нема даних виробник: TIANJIACHEM CO,LIMITED CN... Розфасована та упаковані в 960 паперових мішків вагою по 25кг. кожний не є товарами військового призначення та подвійного використання» та товару №2 «Винна кислота-DL-Tartaric Acid номер CAS 147-71-7, хімічна формула C4H606 з вмістом основної речовини 99,87%, у вигляді кристалів білого кольору, вага нетто – 1000 кг. Розфасована та упаковані в 40 паперових мішків вагою по 25кг. Кожний. Застосовується в харчовій промисловості також в ветеринарії для виробництва ветпрепаратів. торговельна марка: нема даних виробник TIANJIACHEM CO, LIMITED, CN » декларантом позивача подано до Рівненської митниці було подано МД №26UA204150000581U8 від 11.02.2026, в якій митна вартість товару заявлена за основним методом - за ціною договору (а.с.61-62). 
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаної МД були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №JKIN-25-E112 від 23.09.2025 (а.с.58-60), рахунок - фактура (комерційний інвойс) №SC25092303 від 05.11.2025 (а.с.56), рахунок - проформа (інвойс) SC25092303 від 23.09.2025 (а.с.66), довідка про транспортні витрати №14650 від 10.02.2026 (а.с.31), договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно – імпортних та транзитних вантажів №1846-Т/24 від 22.07.2024 (а.с.32-35), коносамент від 10.11.2025 №ZM25110402 (а.с.57), накладна УМВС №00814 від 05.02.2026 (а.с.41), рахунок на оплату №77799 від 19.01.2026 (а.с.42), рахунок на оплату №77802 від 19.01.2026 (а.с.43), банківський платіжний документ від 18.11.2025 (а.с.46), банківський платіжний документ від 21.10.2025 (а.с.47).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання наступних додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) транспортні (перевізні) документи за маршрутом Гданськ (Польща) - Шебжешни (Польща): 4) документ MRN №26PL322080NS4L7UM7; 5) копію митної декларації країни відправлення (Китай) та її переклад; 6) договір на ТЕО №81846-T/24 від 22.07.2024 (а.с.65).
У відповідь на вказане повідомлення позивач подав додаткові пояснення від 18.02.2026 №18/02 (а.с.49-52), в яких повідомив, що надав усі наявні в нього на момент митного оформлення документи, які запитувалися митним органом. Додатково долучив наступні документи: міжнародна транзитна декларація (T1) №26PL322080NS4L7UM7 (а.с.40), договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно – імпортних та транзитних вантажів №1846-Т/24 від 22.07.2024 (а.с.32-35), декларація країни відправлення №090820250000469382 (а.с.53), виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за дату 18.11.2025 (а.с.44), виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за дату 21.10.2025 (а.с.45).
18.02.2026 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2026/000008/2 (а.с.69) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2026/000033 (а.с.54-55).
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України та у відповідності до частини п`ятої статті 54 МК України.
2) подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності: 
- у графі 28 накладної УМВС від 05.02.2026 №00814 зазначено MRN №626PL322080NS4L7UM7, що до митного оформлення не надана; 
- згідно коносаменту від 10.11.2025 №2М25110402, маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт DALTAN CHINA - порт Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 05.02.202 №00814 маршрут перевезення: Шебжешин-Хрубешов (Польща) - Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) - Шебжешин (Польща);
- в проформі інвойсі від 23.092025 №SC25092303 та в інвойсі від 05.11.2025 №SC25092303 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту); 
- надану до митного оформлення заявку від 28.07.2023 №11807 на надання транспортно-експедиційних послуг не можливо поширити на дану партію товарів;
- рахунки на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799, №77802 та довідка про транспортні витрати від 10.022026 №14650 не містить відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо; 
- в рахунках на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799 та №77802 зазначено договір №1846-7/24 від 22.07.2024, який для цілей митного оформлення не надання:
- відповідно до пункту 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) №JKIN-25-Е112 від 23.09.2025 продавець зобов`язані передати копію експортної митної декларації, яка не подана до митного оформлення і що унеможливлює перевірити числовий розрахунок митної вартості. 
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості. 
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості: товару №1 митне оформлення якого здійснена за митною декларацією №25UA10034031991301 від 25.12.2025 - по 1.0 дол/кт; товару №2 митне оформлення якого здійснено за митною декларацією №26UA500530000090U8 від 19.01.2026 - по 1,87573 дол/кг. Числове значення митної вартості: - Товару №l у валюті рахунку становить 24000,0 дол. США 24 000,0 кг * 1,00 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на. день подання митної декларації до митного оформлення у національній валогі України становить 1034169,60 грн. (24000,0 дол. США * 43,0904 грн/дол. США), - Товару №2 у валюті рахунку становить 1875.73 дол. США (1000,0 кг * 1,87573 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 80 825,96 грн (1875,73 дол. США + 43,0904 грн/дол. США).
18.02.2026 декларант подав МД №26UA204150000748U8, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених статтею 55 МК України (а.с.63-64).
Не погоджуючись із прийнятими Рівненською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом №JKIN-25-E112 від 23.09.2025, укладеним між ТОВ «Док-Агро» (покупець) та «TIANJIACHEM CO., LIMITED» (Китай) (продавець), визначено предмет кількість товару, умови та терміни поставки, ціна та загальна вартість контракту, умови оплати, умови здачі – приймання товару (а.с.58-60).
Згідно із пунктом 1.2. вказаного контракту номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 1.4. контракту товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення Товару.
Згідно із пунктом 2.2. строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання Продавцем попередньої оплати за товар від покупця.
Валюта Контракту та платежу - долар США (пункт 3.1. контракту).
Нормами пункту 4.1 контракту визначено, що оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку:
1-й етап: 30 % передоплата протягом 7 (семи) календарних днів з моменту узгодження, і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку;
2-й етап: оплата 70 % вартості товару повинно бути здійснено покупцем протягом 7 днів проти коносаменту.
Згідно із рахунком - проформою (інвойсом) SC25092303 від 23.09.2025 сторонами контракту узгоджено поставку товару: кислота «FUMARIC ACID» в кількості 24 000 кг вартістю 16 440 Доларів США та «Tartaric Acid» в кількості 1000 кг вартістю 1350 Доларів США. Загалом на суму 17 790 Доларів США. Умови оплати: 30% передоплата, 70% після пред`явлення копії коносамента (а.с.66).
На виконання умов вказаного контракту, відповідно до рахунку - фактури (комерційний інвойс) №SC25092303 від 05.11.2025 компанія «TIANJIACHEM CO.,LIMITED» поставила позивачу товар на загальну суму 17 790 Доларів США, а саме: кислота «FUMARIC ACID» в кількості 24 000 кг вартістю 16 440 Доларів США та «Tartaric Acid» в кількості 1000 кг вартістю 1350 Доларів США (а.с.56).
Ціна товару в рахунку - фактурі (комерційному інвойсі) №SC25092303 від 05.11.2025 (17 790 Доларів США) відповідає ціна, яка була погоджена сторонами у рахунку - проформі (інвойсі) №SC25092303 від 23.09.2025, а також фактурній вартості, зазначеній в МД №26UA204150000581U8 від 11.02.2026 (а.с.61-62). 
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Оплата за вказаний товар була проведена позивачем згідно із банківськими платіжними документами swift від 21.10.2025 на суму 5337 Доларів США (а.с.47), що становить 30% вартості товару та від 18.11.2025 на суму 12 453 Доларів США (а.с.46), що становить 70% вартості товару. Загалом на суму 17 790 доларів США.
Із зазначеного банківського документа можна ідентифікувати сторін контракту №JKIN-25-E112 від 23.09.2025, а також даний документ містить посилання саме на цей контракт та на рахунок - проформу (інвойс) SC25092303 від 23.09.2025.
Вказані обставини також підтверджуються виписками по рахунку АТ «Укрексімбанк» за дату 18.11.2025 та за дату 21.10.2025 (а.с.44, 45), які були додатково надані митному органу.
Щодо твердження відповідача про те, що в проформі інвойсі від 23.092025 №SC25092303 та в інвойсі від 05.11.2025 №SC25092303 відсутні реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту), суд зазначає наступне.
Наданий вказані документи містить усі необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати поставку: опис товару, його кількість, вартість, умови оплати та поставки, а також реквізити сторін зовнішньоекономічного договору. Цей документ є невід`ємною складовою пакету комерційних документів, на підставі яких було заявлено митну вартість.
Відповідно до положень частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, можуть бути: інвойс, проформа-інвойс, договір (контракт), транспортні документи, специфікації, платіжні документи, тощо.
При цьому жодна норма МК України не встановлює уніфікованої форми інвойсу, а також не визначає обов`язковий перелік реквізитів, які мають у ній міститися.
Таким чином, відсутність у проформі-інвойсі та в рахунку-фактурі (інвойсі) окремих реквізитів, зокрема номера чи дати контракту, не може бути самостійною підставою для сумніву у достовірності заявленої митної вартості.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що згідно коносаменту від 10.11.2025 №2М25110402, маршрут перевезення оцінюваних товарів: порт DALTAN CHINA - порт Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 05.02.202 №00814 маршрут перевезення: Шебжешин-Хрубешов (Польща) - Ізов (Україна). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) - Шебжешин (Польща).
Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що рахунки на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799, №77802 та довідка про транспортні витрати від 10.022026 №14650 не містить відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
Надаючи оцінку вказаним доводам митного органу, суд зазначає таке.
Відповідно до довідки про транспортні витрати №14650 від 10.02.2026 вартість транспортування без ПДВ становить: 130 759,94 грн, а саме: послуги з організації залізничних перевезень Гданськ – Ізов – 60 951,85 грн; плата експедитору за межами України – 868,25 грн; вантажно-розвантажувальні роботи на території ЄС – 17 365,20 грн; компенсація перевезення морським транспортом Dalian-Gdansk – 51 574,64 грн. Загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ 130 933,59 грн. Страхування вантажу за межами митної території України не проводилось (а.с.31).
Верховний Суд у постановах від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, від 31.05 2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Вказаної правової позиції суд дотримується при вирішенні даного спору та зазначає, що подана позивачем на підтвердження транспортних витрат довідка є належним доказом їх понесення.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Судом встановлено, що визначена у МД №26UA204150000581U8 від 11.02.2026 митна вартість товару у розмірі 897 511,81 грн, з урахуванням обмінного курсу 43,0904, включає вартість товару 766 578,22 грн (еквівалентно 17 790 Доларів США) і вартість витрат на транспортування в розмірі 130 933,59 грн, що відповідає нормам пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.
При цьому, суд зауважує, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.
Матеріалами справи підтверджено, що декларантом позивача для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару було подано договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно – імпортних та транзитних вантажів №1846-Т/24 від 22.07.2024 (а.с.32-35), укладений між ТОВ «Док-Агро» (клієнт) та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (експедитор), за умовами якого експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним транспортом. а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки.
Відповідно до пункту 3.1. договору експедитор, зокрема організовує перевезення вантажів Клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом. відповідно до умов Договору та Заявки Клієнта, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів та інші операції, необхідні для виконання Договору та Заявки Клієнта; укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, збереження вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в тч. перепакування перепакування ремо тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. А також має право укладати договори з брокерськими компаніями, щодо послуг митного оформлення вантажів. Проводить розрахунки з ними, сплачує мито, збори та інші обов`язкові платежі за рахунок коштів Клієнта; узгоджує з перевізниками, портами, залізничними станціями плани, маршрути перевезень та терміни подачі залізничного, автомобільного, морського транспорту для перевезення вантажів.
Як наслідок, ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» був наділений повноваженнями змінювати маршрут перевезення відповідно до узгоджених із ТОВ «ДОК-АГРО» умов.
У графі 3 накладної УМВС №00814 від 05.02.2026 (а.с.41) чітко зазначено повний маршрут транспортування: Китай Гданськ (Польща) Клевань (Україна), що підтверджує безперервність маршруту доставки товару з країни відправлення до місця митного оформлення. Також у графі 22 вказаних накладних додатково вказано ключові транзитні пункти маршруту, зокрема: Шебжешин Хрубешів Ізов Клевань, що узгоджується з типовим маршрутом контейнерного перевезення територією Польщі та України.
Вказані документи узгоджуються між собою за змістом, датами, пунктами відправлення, призначення та ідентифікаційними ознаками вантажу, що унеможливлює сумнів у достовірності наданих відомостей.
Додатково суд зауважує, що станція Шебжешин - це залізнична станція в Польщі, яка є важливим перевантажувальним терміналом на широкій лінії LHS (лінія з широкою колією), призначеною для перевезення вантажів. Вона розташована між станціями Хрубешів та останньою станцією LHS, що робить її ключовим пунктом для митного оформлення та перевантаження різноманітних вантажів між різними типами транспорту.
Таким чином під час транспортування товару залізничним транспортом за маршрутом м. Гданськ - ст. Клевань, проміжним терміналом перевантаження за цим маршрутом виступає ст. Шебжешин. Там відбувається перевантаження з потягу Гданськ - ст. Шебжешин на потяг ст. Шебжешин - ст. Клевань, це також входить у вартість перевезення, оскільки Шебжешин є проміжним терміналом перевантаження за основним маршрутом.
З огляду на вказане, транспортування товару за маршрутом: Гданськ (Польща) Шебжешин (Польща) входило в комплекс транспортних послуг, наданих експедитором ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК», а підтверджуючі документи було надано митному органу.
Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що надану до митного оформлення заявку від 28.07.2023 №11807 на надання транспортно-експедиційних послуг не можливо поширити на дану партію товару, суд зазначає таке.
Суд зазначає, що копія заявки від 28.07.2023 №11807 відповідачем не надана та в матеріалах справи відсутня. 
В позовній заяві позивач повідомив, що вказана заявка не подавалась разом із митною декларацією як документ, що підтверджує складові митної вартості товару, та не використовувалась декларантом для підтвердження транспортно-експедиційних витрат щодо даної партії товару.
Як встановлено судом, серед переліку документів наданих до митного оформлення, які вказані у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.02.2026 №UA204150/2026/000033, заявка від 28.07.2023 №11807 не зазначена, що підтверджує відповідні доводи позивача.
При цьому, суд зауважує, що статтею 53 МК України визначений перелік документів, які подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і у такому переліку обов`язкових документів відсутні заявки на перевезення. Водночас згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства.
В оскаржуваному рішенні також зазначено про те, що відповідно до пункту 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) №JKIN-25-Е112 від 23.09.2025 продавець зобов`язані передати копію експортної митної декларації, яка не подана до митного оформлення і що унеможливлює перевірити числовий розрахунок митної вартості.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на електронне повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, позивач надав додаткові пояснення від 18.02.2026 №18/02, до яких долучив декларацію країни відправлення №090820250000469382 (а.с.53).
Окрема суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. 
Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
Окрім того, матеріалами справи підтверджується, разом із додатковими поясненнями від 18.02.2026 №18/02 позивач надав митному органу міжнародну транзитну декларацію (T1) №26PL322080NS4L7UM7 (а.с.40), з огляду на що суд відхиляє доводи відповідача про те, що у графі 28 накладної УМВС від 05.02.2026 №00814 зазначено MRN №626PL322080NS4L7UM7, що до митного оформлення не надана.
Митний орган в оскаржуваному рішенні також зазначає, що в рахунках на оплату транспортних витрат від 19.01.2026 №77799 та №77802 зазначено договір №1846-7/24 від 22.07.2024, який для цілей митного оформлення не надано, однак як встановлено судом, у рахунках на оплату №77799 від 19.01.2026 (а.с.42) та №77802 від 19.01.2026 (а.с.43), які наявні в матеріалах справи міститься посилання на договір №1846-7/24 від 22.07.2024 (а.с.42, 43). Жодних інших рахунків відповідач суду не надав.
Відтак, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про неподання декларантом додаткових документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
За обставин цієї справи відповідач не встановив таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем). Відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару відповідачем не спростовано, недійсність чи ознаки підробки документів ним також не виявлено, а вказані митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.
З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митних декларації (№25UA10034031991301 від 25.12.2025 та №26UA500530000090U8 від 19.01.2026), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 18.02.2026 №UA204150/2026/000008/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. 
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.02.2026 №UA204150/2026/000033 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позов належить задовольнити повністю.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5324,80 грн, який сплачений відповідно до платіжної інструкції від 29.05.2026 №5100 (а.с.17).
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» (45516, Волинська область, село Кремеш, вулиця Локацька, будинок 2А, код ЄДРПОУ 40955973) до Рівненської митниці (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, код ЄДРПОУ 43958370) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 18.02.2026 №UA204150/2026/000008/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.02.2026 №UA204150/2026/000033.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати в сумі 5324,80 грн (п`ять тисяч триста двадцять чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк