Справа № 127/16273/26 
Провадження № 33/801/745/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мороза Сергія Олександровича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 648535 від 24.04.2026 року водій  ОСОБА_1 24.04.2026 о 06 год 32 хв в м. Вінниці по вул. Соборна, 75, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер Alcotest» 6820 №ARSM-0814, результат позитивний 1,09‰, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з розстрочкою виплати штрафу на шість місяців рівними частинами по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 40 копійок і з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Мороз С.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
До початку судового засіданні від захисника  ОСОБА_1 – адвоката Мороза С.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначає, що ОСОБА_1 захворів та не може прибути в судове засідання, однак бажає прийняти участь у розгляді апеляційної скарги. При цьому доказів перебування на лікарняному, зокрема лист непрацездатності суду не надав.
Відтак враховуючи відсутність підстав для обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9а Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як свідчать матеріали справи огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат якого 1,09 ‰.
Отже винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648535 від 24.04.2026 року (а.с. 1), роздруківкою приладу Драгер, тест № 27, результат тесту 1,09 ‰ (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.04.2026 (а.с. 4) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 9).
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху. В ході розмови з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені. В зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager №6820. Висновок позитивний – 1,09‰. З результатом висновку на встановлення стану алкогольного сп`яніння водій не погодився, однак пройти огляд в медичному закладі відмовився. Після цього водію було роз`яснено його права та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не вручили направлення на проведення огляду, на думку апеляційного суду, не впливає на доведеність його вини та має формальний характер.
Посилання адвоката на те, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 був не згоден з результати огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки районний суд під час розгляду справи врахував те, що останній був не згоден з результатами алкотестеру Драгер, та зазначив, що пройти повторний огляд в медичному закладі він відмовився, після чого йому було роз`яснено його права та повідомлено, що в такому випадку щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАп. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, що наведені у клопотанні захисника про закриття провадження у справі та яким судом першої інстанції надано оцінку. 
Жодних мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості оскаржуваної постанови, як і наявності порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції захисником ОСОБА_1 – адвокатом Морозом С.О. в апеляційній скарзі не наведено.
Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Відтак, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мороза Сергія Олександровича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський