Справа № 381/2262/23
Провадження № 2-др/362/18/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)
07 липня 2026 року 
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Мартинцової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові клопотання адвоката Лукашенка Юрія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа №381/2262/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики .
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2026 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.
22.06.2026 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У судове засідання, призначене 07.07.2026 сторони не з`явились. Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лукашенка Ю.І. через канцелярію суду надійшла заява із проханням розгляд клопотання здійснити без його участі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
В силу вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи ( ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано копію Договору про надання правової допомоги від 22.09.2023 р., копію акту здачі-приймання наданих послуг від 22.06.2026, ордер та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (містяться в матеріалах справи).
Відповідач або його представник клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до суду не подав.
Проаналізувавши зміст наданих позивачем документів на підтвердження надання правничої допомоги, ураховуючи тривалість розгляду справи, предмет спору, обсяг наданої правової допомоги, дійшов висновку, що за даних обставин наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 44000,00 гривень.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката Лукашенка Юрія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №381/2262/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44000,00 гривень (сорок чотири тисячі) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Мартинцова І.О.