Справа № 750/5096/26
Провадження № 2/750/2846/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого - судді   - Григор`єва Р.Г.,
за участю секретаря судового засідання -  Коваленко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення забргованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1136 від 14 липня 2023 року у загальному розмірі 18 162,73 грн, з яких 4 214,83 грн – заборгованість за основною сумою кредиту та 13 947,90 грн – заборгованість за процентами.
Позов обґрунтований тим, що 14 липня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено Договір про відкриття поточного рахунку, видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проєкту «Sportbank» № 1136, яким відповідачу встановлено кредитний ліміт.
Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
25 грудня 2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/34-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором відповідача. Згідно з витягом з Реєстру прав вимоги до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 щодо заборгованості у розмірі 18 162,73 грн, з яких 4 214,83 грн становить основна сума боргу, а 13 947,90 грн – проценти.
Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором та відсутність погашення заборгованості після переходу до нього права вимоги, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за Кредитним договором № 1136 від 14 липня 2023 року в розмірі 18162, 73 грн., з яких 4214,83 грн. -загальна заборгованість по тілу кредиту; 13 947,90 грн. загальна заборгованість по відсоткам. 
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не прибув, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судові засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які в силу положень частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються врученими. 
Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 10.07.2026 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Як зазначено у позовній заяві ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank» № 1136 від 14 .07.2023, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку та Лендинговій сторінці та беззастережно приєднався до умов Договору. 
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» Угоду про надання кредиту «кредит готівкою» № 1136 від 14.07.2023 (далі за текстом – Угода).
Відповідно до п.1.1 Угоди сторони підтверджують, що правовою основою для укладення цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та інших послуг в межах проєкту «Sportbank», що укладений між Сторонами, до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Кредит готівкою» та ця Угода являється Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою».
Укладення цієї Угоди здійснюється Сторонами за допомогою Мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов Автентифікацію та має укладений основний Договір.
Відповідно до п.2.1 Угоди Банк надає Клієнту кредит на умовах, передбачених Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою», а Клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням , виконати інші умови Кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» та повернути Банку кредит у терміни, встановлені Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою».
Сума Кредиту (загальний розмір кредиту) - 5000 грн. Тип кредиту -кредит (п. 2.2 Угоди). 
Пільгова процентна ставка -200% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п. 2.4 Угоди; звичайна процентна ставка - 0, 56 % на день (201, 60 % річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит , відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України (п.2.3 Угоди).
Строк кредиту 19 місяців, з кінцевим терміном повернення 14.02.2025р. (включно). Саму щомісячного платежу складає 881 грн. (п.2.4 Угоди)
Згідно п.п. 2.6, 2.7 Угоди орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Кредитного договору про надання кредит «Кредит готівкою» складає 523,07 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору про надання кредиту «Кредит готівкою» складає 16845, 48 грн.
За умовами Угоди кошти кредиту надаються Банком у безготівковій формі шляхом шляхом їх перерахування протягом 3-х робочих днів з моменту укладення цієї угоди у розмірі 5000 грн. на поточний рахунок Клієнта за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Клієнтом Банку з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим з моменту перерахування Банком суми кредиту на вказані рахунки (п.3.1 Угоди).
Повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів здійснюється Клієнтом шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок Банку НОМЕР_1 (п. 3.2 Угоди).
Ця Угода вважається укладеною з дати її підписання Сторонами, зі сторони Банку шляхом використання електронного підпису у вигляді аналога власноручного підпису та печатки Банку, зразок яких зазначено в Договорі, зі сторони Клієнта шляхом використання УЕП та діє до повного виконання зобов`язань Клієнта за Кредитним договором про надання кредиту «Кредит готівкою» (п.8.2 Угоди). 
Відповідно до виписки по особовому рахунку кредитного договору № 1136 за період з 14.07.2023 по 25.12.2025, укладеного ОСОБА_1 , на рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 14.07.2023 були перераховані кредитні кошти в сумі 5000, 00 грн., якими останній користувався та певний період здійснював здійснення погашення заборгованості. 
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість по тілу кредиту становить - 4214, 83 грн., заборгованість по відсотках становить – 13947, 90 грн. 
25.12.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/34-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором відповідача. Згідно з витягом з Реєстру прав вимоги до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 щодо заборгованості у розмірі 18 162,73 грн, з яких 4 214,83 грн становить основна сума боргу, а 13 947,90 грн – проценти.
Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами частин першої, другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оцінюючи надані докази суд виходить із того, що факт укладення між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 . Угоди про надання кредиту «Кредит готівкою» № 1136 від 14.07.2023 знайшов своє належне підтвердження. 
Так, зі змісту Угоди про надання кредиту вбачається, що в ній зазначені персональні дані позичальника, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , реквізити паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , дата його видачі, орган, що видав документ, адреса зареєстрованого місця проживання та номер мобільного телефону відповідача.
На підтвердження використання саме цих персональних даних під час оформлення кредиту позивачем надано витяг із застосунку «Дія» щодо паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , при цьому серія та номер паспорта, зазначені у витязі, повністю збігаються із реквізитами документа, наведеними у кредитному договорі.
Суд враховує, що отримання банком персональних документів клієнта через інтегрований електронний сервіс «Дія» можливе лише після проходження користувачем процедури електронної ідентифікації та надання ним згоди на передачу відповідних персональних даних. Отже, наведений доказ підтверджує, що при оформленні кредиту банком були використані персональні дані саме ОСОБА_1 , а останній здійснив дії, необхідні для його належної електронної ідентифікації як позичальника.
Відповідно до виписки по особових рахунках за кредитним договором № 1136 за період з 14.07.2023 по 25.12.2025 встановлено, що 14.07.2023 на банківський рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , були зараховані кредитні кошти у сумі 5000,00 грн. 
Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) дійшов висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже виписка по особовим рахункам кредитного договору № 1136 за період з 14.07.2023 по 25.12.2025, укладеного ОСОБА_1 , містить відомості про рух коштів за рахунком, використання відповідачем кредитних коштів та подальше часткове здійснення ним платежів у рахунок погашення кредитної заборгованості, що свідчить про прийняття ним умов кредитування та виконання договору сторонами.
Таким чином, збіг персональних даних відповідача із відомостями, зазначеними у кредитному договорі, проходження ним електронної ідентифікації із використанням застосунку «Дія», перерахування кредитних коштів саме на банківський рахунок, відкритий на його ім`я, подальше користування цими коштами та здійснення платежів у рахунок погашення кредитної заборгованості утворюють послідовний, взаємопов`язаний та логічний ланцюг доказів, який у своїй сукупності достовірно підтверджує, що кредитний договір № 1136 від 14.07.2023 був укладений саме між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 , а відтак між сторонами виникли цивільні права та обов`язки, передбачені цим договором.
Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 18 162, 73 грн, яка складається з: 4 214,83 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 13 947, 90 грн - прострочена заборгованість за процентами.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору та випискою по особових рахунках, відображає рух коштів за договором, суму фактично наданого кредиту, здійснені відповідачем платежі та залишок непогашеної заборгованості. 
Судом встановлено, що 25.12.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/34-Ф, відповідно до умов якого банк відступив, а фактор набув права грошової вимоги до боржників за визначеним договором портфелем кредитних зобов`язань.
На підтвердження переходу права вимоги до відповідача позивачем надано витяг із Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору факторингу та містить відомості щодо ОСОБА_1 , зокрема номер кредитного договору, дату його укладення, персональні дані боржника, а також розмір заборгованості, право вимоги щодо якої відступлено новому кредитору, акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ\11\34-Ф від 25.12.2025 та платіжну інструкцію № 215 від 25.12.2025 про оплату згідно договору факторингу № НІ\11\34-Ф від 25.12.2025. Відповідно до зазначеного витягу до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1136 від 14.07.2023 у розмірі 18 162,73 грн, з яких 4 214,83 грн становить заборгованість за основною сумою кредиту, а 13 947,90 грн — заборгованість за процентами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому така заміна не припиняє самого зобов`язання та не змінює його змісту, а лише змінює особу кредитора.
Оскільки надані позивачем документи підтверджують набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» статусу нового кредитора за кредитним договором № 1136 від 14.07.2023, суд доходить висновку, що саме позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та набув право вимагати від відповідача виконання невиконаного грошового зобов`язання в обсязі, який існував на момент відступлення права вимоги.
За наведених обставин, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 18 162,73 грн, з яких 4 214,83 грн - заборгованість за основною сумою кредиту та 13 947,90 грн - заборгованість за процентами, є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на його користь 
Керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76–81, 89, 141, 258, 259, 263–265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення забргованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. № 2, реквізити IBAN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСКОМБАНК») заборгованість за кредитним договором № 1136 від 14 липня 2023 року у загальному розмірі 18 162 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 73 коп., з яких 4 214 (чотири тисячі двісті чотирнадцять) грн. 83 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту та 13 947 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 90 коп. - заборгованість за процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя       Р.Г. Григор`єв