Справа № 953/3135/26
н/п 2/953/2568/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2026 року  м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря - Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
за участю:
відповідача - ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 35 407,73 грн., а саме за договором № 4102305 від 30.09.2021 у розмірі 21 360,50 грн, договором № 101888439 від 09.10.2021 у розмірі 5443,00 грн, за договором № 77468886 від 05.10.2021 у розмірі 8604,23 грн. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.09.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 4102305. 
09.10.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 101888439.
05.10.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено Договір № 77468886.
13.01.2022 було укладено договір № 13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4102305. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4102305. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4102305. 
17.01.2022 було укладено договір № 17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101888439. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101888439. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 101888439. 
22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77468886. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77468886. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 77468886.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за договорами, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4102305 від 30.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на 16.03.2026, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21360,50 грн., з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 17 860,50 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 101888439 від 09.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на 16.03.2026, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5443,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 4243,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 200,00 грн - заборгованість за комісіями.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 77468886 від 05.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на 16.03.2026, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8604,23 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 5603,74 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 0,49 грн - нараховані 3 % річних.
З огляду на вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 18 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
04 травня 2026 року надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи. 
04 травня 2026 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується розпискою. 
Представник позивача Ткаченко М.М. у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. 29 червня 2026 року через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без участі представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що визнає позовні вимоги частково, не погоджується з розміром нарахованих відсотків. Крім того, вказав, що він є військовослужбовцем, а тому на нього поширюється дія норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо нарахування процентів.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Щодо договору про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року.
Судом встановлено, що згідно анкети-заяви на кредит № 4102305 від 30.09.2021 року відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Мілоан» шляхом подання заявки в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» https://miloan.ua/.
Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3500, 00 грн. у валюті: Українські гривні. 
Відповідно до п. 1.3. Договору Кредит надається строком на 30 днів з 30.09.2021 (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 30.10.2021.
Відповідно до п.1.5.1-1.6 Договору комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 10,50 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з пунктом 3.3.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.
Пунктом 6.1. Кредитного договору визначено, що Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Умовами п. 6.2. Кредитного договору визначено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається іззастосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMSповідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMSповідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. 
Відповідно до п. 6.4, 6.5. Кредитного договору укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору.
Крім того, умовами Договору передбачено пролонгацію строку кредитування.
Відповідно до п. 2.3.1 - 2.3.1.2 продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
ОСОБА_1 підписав договір про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (J80724), що підтверджено наданою позивачем довідкою про ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор було відправлено на номер телефону:  НОМЕР_1 , вказаний відповідачем в анкеті - заяві на кредит № 4102305.
На підставі вищевказаного Договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 3500, 00 грн., що підтверджується квитанцією № d9d11cfe-c15c-4a7e-b0bc-ca5de8309771_637685956982117164.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору про споживчий кредит № 4102305 від 30.09.2021, утворилася заборгованість у розмірі 14010,50 грн, з яких: 3500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10510,50 грн - заборгованість за процентами, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан».
13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30.09.2021 в розмірі 14010,50 грн, що також підтверджується актом приймання - передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №13-01/2022-79, витягом з реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022.
Відповідно до п.6.1.4 Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Бордників (Додаток № 4), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до платіжного доручення № 321170001 від 14.01.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 у розмірі 3 686 675,52 грн.
З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30.09.2021, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.01.2023 загальний розмір заборгованості  ОСОБА_1 становить 21 360,50 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 10510,50 грн, 3) нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 - 7350,00 грн.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30.09.2021 в розмірі 21 360,50 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023.
Відповідно до п.5.2 Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання - передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», станом на 26.02.2026, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30.09.2021 становить 21 360,50 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 17 860,50 грн.
Щодо договору про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року.
Судом встановлено, що згідно анкети-заяви на кредит № 101888439 від 04.10.2021 року відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Мілоан» шляхом подання заявки в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» https://miloan.ua/.
Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 1000, 00 грн. у валюті: Українські гривні. 
Відповідно до п. 1.3. Договору Кредит надається строком на 15 днів з 09.10.2021 (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 24.10.2021.
Відповідно до п.1.5.1-1.6 Договору комісія за надання кредиту: 200.00 грн., яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 225,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з пунктом 3.3.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.
Пунктом 6.1. Кредитного договору визначено, що Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Умовами п. 6.2. Кредитного договору визначено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається іззастосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMSповідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMSповідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. 
Відповідно до п. 6.4, 6.5. Кредитного договору укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору.
Крім того, умовами Договору передбачено пролонгацію строку кредитування.
Відповідно до п. 2.3.1 - 2.3.1.2 продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
ОСОБА_1 підписав договір про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Z41194), що підтверджено наданою позивачем довідкою про ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор було відправлено на номер телефону:  НОМЕР_1 , вказаний відповідачем в анкеті - заяві на кредит № 101888439.
На підставі вищевказаного Договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 1000, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 0027c2a6-eb1e-45d1-a86d-e50b4c096b9f_637693867545150570.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору про споживчий кредит № 101888439 від 09.10.2021, утворилася заборгованість у розмірі 3543,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2343,00 грн - заборгованість за процентами, 200,00 грн - заборгованість по комісії, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан».
17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року в розмірі 3543,00 грн, що також підтверджується актом приймання - передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №17-01/2022-54, витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022.
Відповідно до п.6.1.4 Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Бордників (Додаток № 4), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до платіжного доручення № 321370005 від 18.01.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №17-01/2022-79 від 13.01.2022 у розмірі 2 026 481,75 грн.
З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.01.2023 загальний розмір заборгованості  ОСОБА_1 становить 5443,00 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2343,00 грн, 3) нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 17.01.2022 по 23.02.2022 - 1900,00 грн; 4) заборгованість з комісії - 200 грн. 
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року в розмірі 5443,00 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023.
Відповідно до п.5.2 Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання - передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», станом на 26.02.2026, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року становить 5443,00 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 4243,00 грн; 3) заборгованість за комісією на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 200, 00 грн.
Щодо договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886 від 05 жовтня 2021 року.
Судом встановлено, що 05.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886.
Відповідно до п. 2 Договору, сума позики 1 000,00 грн., строк позики (строк договору) 8 днів, фіксована базова процентна ставка становить 1,99% в день, договір підписаний  ОСОБА_1  за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором qLmrLxD70x (а.с.28).
Згідно із п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно із п.п. 5.1 п. 5 Договору позики, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до п. 5.2 даного договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Положеннями п. 12 Договору передбачено, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 
06.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 77468886 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886, відповідно до п.1 якої на підставі звернення позичальника. Здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця. Позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 1000,00 грн на 2000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 3000,00 грн.
Згідно з листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 18/08/25-40 від 18.08.2025, останнє з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено, надало зокрема таку інформацію ОСОБА_1 , договір позики № 77468886, № платежу: 5e717ed0 -6d99 - 4625 -b4e3 - 3de4c9cb9cc7; № платежу cc11f20c -3187 -4b13 - 90c5 -b86603faafc3.
ТОВ «Фінансова Компанія «Фінексперс» надало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» довідку № КД-000044341/ТНПП від 18.08.2025, у якій ТОВ «Фінансова Компанія «Фінексперс» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 05.10.2021, номер платежу 5e717ed0-6d99-4625-b4e3-3de4c9cb9cc7, сума 1 000,00 грн, отримувач ОСОБА_1 - ЕПЗ номер НОМЕР_2 .
Крім того, ТОВ «Фінансова Компанія «Фінексперс» надало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» довідку № КД-000044345/ТНПП від 18.08.2025, у якій ТОВ «Фінансова Компанія «Фінексперс» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 06.10.2021, номер платежу cc11f20c-3187-4b13-90c5-b86603faafc3, сума 2 000,00 грн, отримувач ОСОБА_1 - ЕПЗ номер НОМЕР_2 .
22.02.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» («Клієнт») та ТОВ «Вердикт Капітал» («Фактор») укладено Договір факторингу №22/02/2022, згідно п.1.1 за цим договором Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 153 662 582 грн 15 коп, а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цитм Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту і стає Новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і Боржниками. 
Відповідно до п.6.1.4 Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги.
Відповідно до п.7.1 Договору факторингу, сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром Боржників складає 6 382 999 грн 39 коп.
Відповідно до платіжного доручення № 333740001 від 23.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило оплату ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 у розмірі 6 382 999,39 грн.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором Факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді.
З розрахунку заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886 від 05 жовтня 2021 року, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.01.2023 загальний розмір заборгованості  ОСОБА_1 становить 8604,23 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5603,74 грн, 3) нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 0,49 грн. 
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1  за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886 від 05 жовтня 2021 року в розмірі 8604,23 грн, що також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023.
Відповідно до п.5.2 Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання - передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», станом на 26.02.2026, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1  за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77468886 від 05 жовтня 2021 року становить 8604,23 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату розрахунку (26.02.2026) - 5603,74 грн; 3) 3 % річних (26.02.2026) - 0,49 грн.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Оскільки вищевказані договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем товариств, доступ до яких забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідач підписав їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційних систем товариств, такі договори не були б укладені.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20.
З огляду на наведене, укладання кредитних договорів між первісними кредиторами і відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «МІЛОАН» і  ОСОБА_1 , а також ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 , уклали в електронній формі кредитні договори, у яких досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, комісій, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Будь-яких доказів на спростування того, що договори були укладені в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до ч.1,3 ст.512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року, договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року та договором позики № 77468886 від 05 жовтня 2021 року, що підтверджується належними та допустимими доказами.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Всупереч умовам кредитного договору та договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач відзив на позов до суду не подав, не заперечував факт укладання кредитних договорів, отримання та користування кредитними коштами, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача.
Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.
Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року, договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року та договором позики № 77468886 від 05 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з відповідача, суд керується наступним.
За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимогу до ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року в розмірі 14010,50 грн, з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10510,50 грн. - заборгованість за процентами. Зазначена сума боргу, нарахована за період із 30.09.2021 по 29.12.2021, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан» за вказаним договором.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №10-01/2023/ відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року у розмірі 21360,50 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 10510,50 грн, 3) нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 - 7350,00 грн.
ТОВ «Коллект Центр» заявлено до стягнення заборгованість за відсотками за вказаним договором у розмірі 17860,50 грн.
Однак у позовній заяві та додатках до неї позивач жодним чином не обґрунтував право ТОВ «Вердикт Капітал» самостійно нараховувати відсотки за договором № 4102305 від 30 вересня 2021 року у розмірі 7350,00 грн. за період з 13.01.2022 по 23.02.2022.
Пунктом 1.4 договору про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року визначено, що терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту, процентів за користування кредитом є: 30.10.2021.
Водночас п.2.3 договору передбачає пролонгацію строку кредитування як на пільгових, так і стандартних (базових) умовах наступним чином.
З урахуванням пролонгацій строку кредитування, передбачених договором (п.п.2.3.1.1, 2.3.1.2) та відображених у відомості про щоденні нарахування та погашення, складеній ТОВ «Мілоан», первісним кредитором ТОВ «Мілоан» нараховано заборгованість за відсотками в межах строку кредитування в розмірі 10510,50 грн., і саме таке нарахування відсотків у даному випадку слід вважати правомірним.
Відтак відсутні правові підстави для стягнення додатково нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року у розмірі 7350,00 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимогу до ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року в розмірі 3543,00 грн, з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2343,00 грн. - заборгованість за процентами, 200,00 грн - заборгованість по комісії. Зазначена сума боргу, нарахована за період із 09.10.2021 по 23.12.2021, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан» за вказаним договором.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №10-01/2023/ відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року у розмірі 5443,00 грн, з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн, 2) заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2343,00 грн, 3) нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 17.01.2022 по 23.02.2022 - 1900,00 грн.
ТОВ «Коллект Центр» заявлено до стягнення заборгованість за відсотками за вказаним договором у розмірі 4243,00 грн.
Однак у позовній заяві та додатках до неї позивач жодним чином не обґрунтував право ТОВ «Вердикт Капітал» самостійно нараховувати відсотки за договором № 101888439 від 09 жовтня 2021 року у розмірі 1900,00 грн. за період з 17.01.2022 по 23.02.2022.
Пунктом 1.4 договору про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року визначено, що терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту, процентів за користування кредитом є: 24.10.2021.
Водночас п.2.3 договору передбачає пролонгацію строку кредитування як на пільгових, так і стандартних (базових) умовах наступним чином.
З урахуванням пролонгацій строку кредитування, передбачених договором (п.п.2.3.1.1, 2.3.1.2) та відображених у відомості про щоденні нарахування та погашення, складеній ТОВ «Мілоан», первісним кредитором ТОВ «Мілоан» нараховано заборгованість за відсотками в межах строку кредитування в розмірі 2343,00 грн (з урахуванням сплати прострочених процентів по кредиту у сум 882,00 грн), і саме таке нарахування відсотків у даному випадку слід вважати правомірним.
Відтак відсутні правові підстави для стягнення додатково нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року у розмірі 1900,00 грн.
Крім того, щодо вимог про стягнення комісії за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року, суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі №524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Враховуючи наведене, положення кредитного договору № 101888439 від 09 жовтня 2021 року щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 200,00 грн. суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією.
Крім того, суд не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості стосовно стягнення з відповідача 5603,74 грн суми заборгованості за відсотками за договором позики № 77468886 від 05 жовтня 2021 року.
Згідно із умовами договору позики № 77468886 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 8 днів, дата надання позики з 05 жовтня 2021 року по 13 жовтня 2021 року - дата повернення позики (останній день).
Таким чином, строк кредитування сплив 13 жовтня 2021 року.
Відповідно до пункту 4.2 Договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Згідно із п. 6.5 Правил, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Надана позивачем копія Правил не підписана ОСОБА_1 , а договір, підписаний сторонами, не містить умов щодо пролонгації позики.
Також, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб.
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 13 жовтня 2021 року.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період після 13 жовтня 2021 року, відсутні.
З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором позики вбачається, що ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за відсотками, а саме 12.11.2021 на суму 104,58 грн та 102,48 грн.
Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 230,74 грн за період з 05.10.2021 по 13.10.2021, виходячи з розрахунку: 
1000 грн (тіло кредиту) х 1,99 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 1 день (строк позики), що становить 19,90 грн;
3 000 грн (тіло кредиту) х 1,99 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 7 днів (строк позики), що становить 417,90 грн.
Також, Відповідач частково сплатив заборгованість за відсотками в розмірі 207,06 грн.
Таким чином, залишок заборгованості за відсотками складає 230,74 грн.
З урахуванням вищевикладеного, стягненню з відповідача підлягає заборгованість, що складається із заборгованості за тілом кредиту та відсотків, а також 3 % річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 3231,23 грн.
З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року у розмірі 14010,50 грн. (з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 510,50 грн - заборгованість за процентами); за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року у розмірі 3343,00 грн (з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2343,00 грн. - заборгованість за відсотками), за договором позики № 77468886 від 05 жовтня 2021 року у розмірі 3231,23 грн (з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 230,74 грн. - заборгованість за відсотками, 0,49 грн - 3 % річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022), а всього: 20584,73 грн.
Заперечення відповідача в частині стягнення з нього процентів за користування кредитом, нарахованих у період його військової служби, судом не приймаються до уваги з огляду на таке.
Згідно запису у військовому квитку серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 зарахований курсантом до ІНФОРМАЦІЯ_2 20 липня 2017 року.
На переконання суду у відповідача - курсанта відсутні пільги, передбачені Законом для військоврослужбовців, зокрема: щодо сплати процентів за користування кредитом.
Так, за змістом ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» №2011-XII, (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідач ОСОБА_1 згідно записів у військовому квитку не є мобілізованим, а є курсантом військового навчального закладу. Відомостей про те, що він, як військовослужбовець, під час особливого періоду брав участь у захисті України, в тому числі у зв`язку зі збройною агресією РФ, суду не надано і про це не зазначає сам відповідач. 
Відтак, на ОСОБА_1 станом на дати укладення договорів не поширювались норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частин 1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1547,82 грн.
Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 13000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги №01-07/2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В., предметом якого є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах передбачених договором, заявку на надання юридичної допомоги №2623 від 01.01.2026, перелік вартості наданих послуг, витяг з Акту №18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, відповідно до яких позивач поніс витрати на отримання правових (юридичних) послуг щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у загальному розмірі 13000 грн.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/WestAllianceLimited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи ( представник позивача участі у судових засіданнях не приймав), застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8,11-13,76, 81,141, 509, 525, 526, 625, 628, 1050 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4102305 від 30 вересня 2021 року у розмірі 14010,50 грн; за договором про споживчий кредит № 101888439 від 09 жовтня 2021 року у розмірі 3343,00 грн, за договором позики № 77468886 від 05 жовтня 2021 року у розмірі 3231,23 грн, а всього: 20 584 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 73 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у сумі 1547 (одна тисяча п`ятсот сорок сім) грн. 82 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу частково в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна