Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1139/26
Провадження № 2/542/771/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» через (надалі також – позивач, ТОВ «Фінпром Маркет») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема: за договором позики № 71149748 в розмірі 4689 грн 75 коп., із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 416 грн 25 коп. – сума заборгованості за процентами, 2886 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою та за договором позики № 6597491 в розмірі 4730 грн 05 коп., із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1025 грн 05 коп. – сума заборгованості за процентами, 2405 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Ухвалою суду від 10 червня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали суд витребував у АТ «Універсал Банк» інформацію (а.с. 66-67).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 29 червня 2026 року (а.с. 101-103).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Фінпром Маркет» посилалось на те, що між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі також – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договори про надання коштів у кредит, а саме: договір № 71149748 від 09 вересня 2025 року та договір № 6597491 від 02 вересня 2025 року. 
Відповідно до умов договору надання коштів у кредит № 71149748 від 09 вересня 2025 року, відповідач отримала грошові кошти у розмірі 1500 грн 00 коп., строком на 30 днів, із 09 вересня 2025 року по 08 жовтня 2025 року, з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,25%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, розмір комісії за надання кредиту – 15,00% від суми наданого кредиту, що складає 225 грн 00 коп.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
В подальшому, 09 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою відповідача укладено додаткову угоду № 15944257 до договору позики № 71149748, за умовами якої відбулась пролонгація строку кредитування на 30 днів (до 08 листопада 2025 року) та зміна денної процентної ставки (фіксованої) на 1%. 
Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується електронною платіжною інструкцією та довідкою ТОВ «Европейська платіжна система», відповідно до яких на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн 00 коп., що є доказом видачі кредитних коштів.
У свою чергу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками.
У зв`язку з цим, заборгованість відповідача за договором № 71149748 від 09 вересня 2025 року склала: 4689 грн 75 коп., із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 416 грн 25 коп. – сума заборгованості за процентами, 2886 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Відповідно до умов договору кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року, відповідач отримала грошові кошти у розмірі 1300 грн 00 коп., строком на 360 днів, із 02 вересня 2025 року по 27 серпня 2026 року, з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, розмір комісії за надання кредиту – 17,25% від суми наданого кредиту, що складає 224 грн 25 коп.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою АТ «Юнекс банк» про успішне проведення платіжної операції, відповідно до якої на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , було перераховано кредитні кошти в сумі 1300 грн 00 коп., що є доказом видачі кредитних коштів.
У свою чергу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками.
У зв`язку з цим, заборгованість відповідача за договором №6597491 від 02 вересня 2025 року склала: 4730 грн 05 коп., із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1025 грн 05 коп. – сума заборгованості за процентами, 2405 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за кредитними договорами № 71149748 від 09 вересня 2025 року та № 6597491 від 02 вересня 2025 року. 
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
25 червня 2026 року від представника відповідача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 85-98), за змістом якого представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у частині стягнення заборгованості за процентами по кредитам, пенею/неустойкою та судових витрат.
В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що ОСОБА_1 не заперечує факту отримання кредитних коштів за кредитним договором № 71149748 від 09 вересня 2025 року у розмірі 1500 грн 00 коп. та за кредитним договором № 6597491 від 02 вересня 2025 року у розмірі 1300 грн 00 коп., однак не погоджується із сумами нарахованих відсотків за користування кредитом, та пені/неустойки, з огляду на наступне.
Представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 є дружиною з 20 жовтня 2025 року військовослужбовця – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис 1347 таз моменту набуття такого статусу на неї поширюються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого проценти за користування кредитом, пеня та інші штрафні санкції нарахуванню не підлягають.
Акцентувала увагу на тому, що громадянин України ОСОБА_2 (чоловік відповідача) є військовослужбовцем, який на даний час несе військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , військовим квитком та довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_4 , а тому відповідач має відповідні пільги відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Представник відповідача зазначила, що відповідно до умов кредитного договору № 71149748 від 09 вересня 2025 року, відповідачу надано кредит у сумі 1500 грн 00 коп. на строк 30 днів, із процентною ставкою 0,25% в день, який відповідно до додаткової угоди від 09 жовтня 2025 року було продовжено до 08 листопада 2025 року, а процентну ставку змінено на 1% в день, а відповідно до умов кредитного договору № 6597491 від 02 вересня 2025 року, відповідачу надано кредит у сумі 1300 грн 00 коп. на строк 360 днів, із фіксованою процентною ставкою 0,95% в день.
Відповідач зареєструвала шлюб із військовослужбовцем 20 жовтня 2025 року, а тому, на думку представника відповідача, проценти можуть бути нараховані лише до цієї дати та їх загальний розмір за кредитним договором № 71149748 від 09 вересня 2025 року має становити: 292 грн 50 коп., зокрема: за період із 09 вересня 2025 року по 08 жовтня 2025 року – 112 грн 50 коп. та за період із 09 жовтня 2025 року по 20 жовтня 2025 року – 180 грн 00 коп., а розмір за кредитним договором № 6597491 від 02 вересня 2025 року, за період із 02 вересня 2025 року по 20 жовтня 2025 року має становити: 605 грн 15 коп. 
Отже, загальний розмір процентів за кредитними договорами становить: 897 грн 65 коп.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею/неустойкою за кредитними договорами, представник відповідача зазначила, що такі вимоги є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо стягнення судових витрат із відповідача, представник зазначила, що позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп., проте такий розмір є необґрунтованим та неспівмірним із складністю даної справи.
Вказала, що відповідно до статей 137,141 ЦПК України, відшкодуванню підлягають лише документально підтверджені, необхідні та розумні витрати та, що даний спір не потребує значного обсягу правової допомоги, а тому заявлена сума не відповідає критеріям розумності та співмірності.
З урахуванням правової позиції Верховного суду щодо права суду зменшувати завищені судові витрати на правничу допомогу, просила відмовити у їх стягнення, або зменшити їх розмір.
07 липня 2026 року від ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, за змістом якого позивач просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с. 109-110).
Представник позивача зазначив, що позивач заперечує право відповідача на пільги відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки її чоловік проходить військову службу за контрактом, а не за мобілізацією.
На думку позивача, положенняпункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,стосуються виключно мобілізованих позичальників, що також узгоджується із правовими висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24.
Щодо витрат позивача на правничу допомогу представник вказав, що заявлені витрати є належним чином підтвердженими та відповідають вимогам статей 137, 141 ЦПК України, а відповідач не навів належних доказів, які б свідчили про їх надмірність або були підставою для зменшення.
07 липня 2026 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в порядку статті 49 ЦПК України, за змістом якої позивач просив зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними, зокрема: стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 71149748 в розмірі 1743 грн 75 коп., із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 356 грн 25 коп. – сума заборгованості за процентами та за договором позики № 6597491 в розмірі 2130 грн 05 коп., із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 830 грн 05 коп. – сума заборгованості за процентами, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 4500 грн 00 коп. (а.с. 117).
13 липня 2026 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив та заяву про зменшення позовних вимог), за змістом яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у частині стягнення заборгованості за процентами по кредитам, пенею/неустойкою та судових витрат.
Представник відповідача зазначила, що твердження повивача на те, що пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», застосовуються лише до мобілізованих є помилковим.
Вказала, що вказана норма поширюються також на інших військовослужбовців під час дії особливого періоду та членів їх сімей за наявності передбачених законом умов, з огляду на те, щочоловік відповідача – ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який на даний час несе військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується наданим до матеріалів справи - посвідченням серії НОМЕР_3 , військовим квитком та довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_4 , вона має відповідні пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зазначила, що вимоги, заявлені позивачем у заяві про зменшення позовних вимог задоволенню не підлягають. З огляду на те, що позивач зменшив суму заборгованості відповідача лише на нараховану ним суму заборгованості за пенею/неустойкою, не врахувавши право відповідача на пільги. 
Щодо стягнення судових витрат із відповідача, представник просила відмовити позивачу у задоволенні вказаної вимоги або ж суттєво зменшити її розмір із аналогічних підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
17 липня 2026 року від представника позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд цивільної справи № 542/1139/26 за відсутності представника позивача, в якій він крім цього зазначив, що з відповіді, наданої АТ «Універсал Банк», разом із банківською випискою, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу, а також, що:
09 вересня 2025 року на цю банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 1500 грн 00 коп., 
02 вересня 2025 року на цю банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 1300 грн 00 коп. (а.с. 130).
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 77), у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с. 5-зі звороту).
Крім того, у заяві від 15 червня 2026 року (а.с. 73) та у заяві від 26 червня 2026 року (а.с. 130) позивач просив справу розглядати за відсутності його представника.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 80-84),
05 серпня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява, за змістом якої вона провести судове засідання по цивільній справі № 542/1139/26 без участі відповідача та його представника (а.с. 134).
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 09 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 (надалі також – договір) (а.с. 13 – зі звороту-20).
Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Пунктом 2.2. договору визначені параметри та умови кредиту, зокрема: сума кредиту 1500.00 грн; строк кредитування/строк договору 30 днів; процентна ставка/день 0,250% (фіксована); комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 225,00 грн); дата надання кредиту: 09.09.2025; дата повернення кредиту (останній день): 08.10.2025; денна процентна ставка/день – 0,750%; процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною)/день – 4,00%; пеня/день – 4,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1186,17%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 1837,50 грн; загальні витрати за кредитом – 337,50 грн.
Згідно з пунктом 5.5. договору, він укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки.
Відповідно до пункту 6.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. 
Відповідно до пункту 7.1. договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/ або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку кредитування обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
Згідно з підпунктом 9.2.6. пункту 9.2. договору кредитодавець має право відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості, у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором.
Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені ОСОБА_1 (а.с. 20).
Крім того, електронним підписом відповідач підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року (а.с. 21).
Відповідно до копії платіжної інструкції від 09 вересня 2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило перерахування грошових коштів в розмірі 1500 грн 00 коп. отримувачу ОСОБА_3 , платіжний інструмент - НОМЕР_1 (Visa) (а.с. 26).
З інформації, що міститься у довідці ТОВ «Европейська платіжна система» вих. № КД-000044013 від 05 березня 2026 року вбачається, що ТОВ «Европейська платіжна система» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), завершення наступної платіжної операції: дата 09.09.2025; сума 1500.00 грн; отримувач Калачук Олександра – ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с. 25).
Судом встановлено, що 09 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 15944257 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року (надалі також – додаткова угода) (а.с. 22-зі звороту-23).
Відповідно до пункту 1. додаткової угоди сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів та викласти підпункт 2.2.2. пункту 2.2. договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 60 днів». 
На період продовження строку користування кредитом (пролонгації) до дати повернення кредиту, що визначена підпунктом 2.1. пункту 2 додаткової угоди, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти підпункт 2.2.3 пункту 2.2. договору в наступній редакції: «2.2.3. процентна ставка/день 1,00% (фіксована)».
Згідно з пунктом 2. додаткової угоди визначено, що у зв`язку зі зміною строку кредитування сторони домовились також, зокрема: викласти в новій редакції стовбці 2,3,6,7,8 таблиці пункту 2.2. договору, а саме: дата повернення кредиту (останній день): 08.11.2025; денна процентна ставка/день – 1,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1513,34%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 2253,75 грн; загальні витрати за кредитом – 753,75 грн.
Додаткова угода № 15944257 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені ОСОБА_1 (а.с. 23).
Також, електронним підписом відповідач підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року (а.с. 23-зі звороту-24).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору № 71149748 та додаткової угоди № 15944257 використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений їй на електронну пошту, зазначену у договорі (а.с. 24-зі звороту).
З розрахунку заборгованості за договором № 71149748 від 09 вересня 2025 року, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 у загальному розмірі склав 4689 грн 75 коп. із яких: 1387 грн 50 коп. – залишок заборгованості за тілом кредиту, 416 грн 25 коп. – залишок заборгованості за процентами, 2886 грн 00 коп. – залишок заборгованості за пенею. Із наданого розрахунку вбачається, що відповідачем здійснено часткову оплату по кредиту в загальному розмірі 510 грн 00 коп. (а.с. 11-зі звороту-12).
Судом встановлено, що 02 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6597491 (надалі також – договір) (а.с. 27-34).
Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Пунктом 2.2. договору визначені параметри та умови кредиту, зокрема: сума кредиту 1300.00 грн; строк кредитування/строк договору 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу 471.25 грн; період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 20 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 20 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 20 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 17; дата сплати першого обов`язкового платежу - 21.09.2025;
розмір мінімального обов`язкового платежу (сплата процентів у строк сплати процентів, визначений в п.п. 2.2.4 п. 2.2. договору) розраховуються за формулою визначеною у договорі;
тип кредиту – невідновлювальна кредитна лінія; комісія за надання кредиту - 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 224,25 грн); дата надання кредиту: 02.09.2025; дата повернення кредиту: 27.08.2026; процентна ставка/день (фіксована) – 0,95%; орієнтовна загальна вартість кредиту – 5970,25 грн; неустойка, грн/день – 65,00; загальні витрати за кредитом – 4670,25 грн.
Відповідно до пункту 2.8. договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором.
Згідно з пунктом 5.5. договору, він укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки.
Відповідно до пункту 6.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 20 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до підпункту 2.2.4 пункту 2.2. та підпункту 2.2.5 пункту 2.2. договору.
Згідно з пунктом 6.2. договору за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений підпунктом 2.2.8. пункту 2.2. договору.
Відповідно до підпункту 8.2.6. пункту 8.2. договору кредитодавець має право відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості, у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором.
Згідно з пунктом 9.5. договору за порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу.
Договір кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені ОСОБА_1 (а.с. 34-зі звороту).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 36).
Відповідно до листа АТ «Юнекс Банк» № 21-5148 від 03 березня 2026 року повідомлено про успішне проведення операції на суму 1300 грн 00 коп, 02 вересня 2025 року, номер платіжної картки НОМЕР_1 (а.с. 36-зі звороту).
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договорами виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредити у розмірі, встановленому в договорах. 
З розрахунку заборгованості за договором № 6597491 від 02 вересня 2025 року, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 у загальному розмірі склав 4730 грн 05 коп. із яких: 1300 грн 00 коп. – залишок заборгованості за основною сумою боргу, 1025 грн 05 коп. – залишок заборгованості за процентами, 2405 грн 00 коп. – залишок заборгованості за пенею/неустойкою. Із наданого розрахунку вбачається, що відповідачем здійснено часткову оплату по кредиту в загальному розмірі 888 грн 55 коп. (а.с. 26-зі звороту-27).
Згідно з інформацією вих. 25/02/26-71133714 від 25 лютого 2026 року, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджено видачу на банківську карту ОСОБА_4 онлайн-позики за договором позики № 71149748 та за договором позики № 6597491 (а.с. 37-зі звороту).
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого , ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників (а.с. 38-зі звороту-42).
Згідно з пунктом 1.1. договору факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 25 лютого 2026 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 71149748 від 09 вересня 2025 року у загальному розмірі 4689 грн 75 коп. із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за тілом, 416 грн 25 коп. – сума заборгованості за процентами, 2886 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею (а.с. 42-зі звороту-43). 
Крім того, відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 25 лютого 2026 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 6597491 від 02 вересня 2025 року у загальному розмірі 4730 грн 05 коп. із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за тілом, 1025 грн 35 коп. – сума заборгованості за процентами, 2405 грн 00 коп. – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 44-45).
Згідно з платіжними інструкціями кредитового переказу коштів ТОВ «Фінпром Маркет» здійснило оплату за договором факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, згідно з реєстром прав вимог № 2 від 25 лютого 2026 року (а.с. 45-зі звороту-48).
Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк», наданої на виконання ухвали суду від 10 червня 2026 року, встановлено, що на ім`я ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_5 , банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_6 (а.с. 105).
Відповідно до виписки по карті № НОМЕР_6 , на рахунок ОСОБА_4 09 вересня 2025 року надійшли кошти в сумі 1500 грн 00 коп. (а.с. 106) та відповідно до виписки по карті № НОМЕР_6 , на рахунок ОСОБА_4 02 вересня 2025 року, надійшли кошти в сумі 1300 грн 00 коп. (а.с. 107).
Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 71149748 від 09 вересня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 у загальному розмірі складає 4689 грн 75 коп. із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за тілом кредиту, 416 грн 25 коп. – сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 2886 грн 00 коп. – сума заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею (а.с. 7).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 6597491 від 02 вересня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 у загальному розмірі складає 4730 грн 05 коп. із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за тілом кредиту, 1025 грн 05 коп. – сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 2405 грн 00 коп. – сума заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею (а.с. 57).
Суд зазначає, що позивач 07 липня 2026 року зменшив позовні вимоги, а саме: просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 71149748 в розмірі 1743 грн 75 коп., із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 356 грн 25 коп. – сума заборгованості за процентами та за договором позики № 6597491 в розмірі 2130 грн 05 коп., із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 830 грн 05 коп. – сума заборгованості за процентами, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. (а.с. 117).
Отже, позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, посилався на те, що в порушення умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 1743 грн 75 коп. та договору кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 2130 грн 05 коп.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування
Судом установлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 1500 грн 00 коп. строком на 30 днів, із 09 вересня 2025 року по 08 жовтня 2025 року з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,25%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту – 15,00% (225 грн 00 коп.) та сплатою пені в розмірі 4,00% за порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Також, судом установлено, що 09 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 15944257 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року, відповідно до якої відбулась пролонгація строку кредитування на 30 днів (до 08 листопада 2025 року) та змінено розмір денної процентної ставки (фіксованої) на 1%. 
Крім того, судом установлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 1300 грн 00 коп. строком на 360 днів, із 02 вересня 2025 року по 27 серпня 2026 року з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту – 17,25% (224 грн 25 коп.) та сплатою неустойка в розмірі 65 грн 00 коп. за порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Відповідно до досліджених платіжних інструкцій, довідки ТОВ «Европейська платіжна система», листа АТ «Юнекс Банк», а також згідно з інформацією вих. 25/02/26-71133714 від 25 лютого 2026 року, наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти за договором перераховані на карткові рахунки відповідача.
Відомості про отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 10 червня 2026 року (а.с. 101-103).
Отже, суд зазначає, що позивачем належними чином доведений факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами.
Доказів на спростування факту укладення кредитних договорів та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Крім того, у поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 79-89) представник відповідача не заперечувала факту укладення договорів між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та факту отримання кредитних коштів у розмірі 1500 грн 00 коп. та 1300 грн 00 коп.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року набуло статус нового кредитора за кредитним договорами № 71149748 від 09 вересня 2025 року та № 6597491 від 02 вересня 2025 року, та отримало право вимоги щодо ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним договором.
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Факт передачі первісним кредитором права вимоги за кредитними договорами підтверджується наданими до суду витягами з реєстру прав вимог (а.с. 42-зі звороту-45).
Досліджуючи заявлені до стягнення суми заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється, зокрема, на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.
Крім цього, на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти. 
Отже, станом на дату отримання ОСОБА_1 кредиту та станом на дату розгляду справи діяв і, відповідно, діє особливий період.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.
Отже, дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Такий висновок, зокрема міститься в постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21. 
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 з 20 жовтня 2025 року (а.с. 93).
Відповідно до довідки від 10 червня 2026 року № 110, виданої т.в.о. начальника бази забезпечення Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_4 ) майора ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_2 , дійсно з 12 червня 2025 року по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом у базі забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_4 ) (а.с. 98-зі звороту), що також підтверджується даними військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 (а.с. 93- зі звороту – 98).
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач як дружина військовослужбовця, під час особливого періоду має пільги, передбачені в тому числі й пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Оскільки з наданих відповідачкою документів, достеменно вбачається факт перебування її чоловіка на військовій службі із 12 червня 2025 року, а також, що відповідно до свідоцтва про шлюб, відповідач зареєструвала шлюб із військовослужбовцем 20 жовтня 2026 року, то проценти на користування кредитом його дружиною стягненню не підлягають відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», саме із 20 жовтня 2026 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір заборгованості за відсотками за кредитними договорами, які підлягають стягненню із відповідача за період із дати укладення договорів по дату реєстрації шлюбу із військовослужбовцем має складати 262 грн 30 коп., зокрема:
за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 09 вересня 2025 року, за період із 09 вересня 2025 року по 19 жовтня 2025 року – 138 грн 80 коп. , розрахований наступним чином: 112,5 грн (відсотки за період з 09.09.2025 по 08.10.2025) - 112,50 грн (переплата відповідача) +138,8 грн (відсотки нараховані за період з 10.10.2025 по 19.10.2025);
за договором кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року, за період із 02 вересня 2025 року по 19 жовтня 2025 року – 123 грн 50 коп., розрахований наступним чином: 284,05 грн (відсотки з 02.09.2025 по 24.09.2025) - 284,05 грн (переплата)+185,25 грн (відсотки за період з 25.09.2025 по 09.10.2025) - 185,25 грн (переплата) + 123,5 грн (відсотки з 10.10.2025 по 19.10.2025). 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу заборгованості за кредитними договорами та за відсотками в сумі 262 грн 30 коп. не виконала, ані перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «Фінпром Маркет», яке набуло право вимоги за відповідними кредитними договорами на підставі договору факторингу.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року у загальному розмірі 1526 грн 30 коп., із яких: 1387 грн 50 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 138 грн 80 коп. – сума заборгованості за процентами, та за договором кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року у загальному розмірі 1423 грн 50 коп., із яких: 1300 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 123 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами.
У задоволенні іншої частині позовних вимог необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 1).
З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених уточнених позовних вимог. Позовні вимоги (уточнені) задоволені на 76,14% з розрахунку: 2949 грн 80 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 3873 грн 80 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 76,14% (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2027 грн 15 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 76,14% (відсоток задоволених позовних вимог).
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп.
Поряд із цим, представник відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченнях (на відповідь на відзив та заяву про зменшення позивних вимог) наданих до суду, просила відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу, або зменшити її розмір із урахуванням ціни позову, складності справи та обсягу фактично наданих послуг.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 4500 грн 00 коп., що підтверджується договором № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року (а.с. 48-зі звороту-51), витягом із Акту № 11-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року № 25-08/25/ФП від 16 березня 2026 року, що є додатком № 2 до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 із детальним описом робіт, виконаних адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с. 52-зі звороту), актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, що є додатком №1 до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 (а.с. 53-54), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579946020.1 від 25 березня 2026 року про здійснення оплати акту № 11ФП приймання наданої правничої допомоги від 16 березня 2026 року за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року (а.с. 54-зі звороту), копією ордеру про надання правничої допомоги серії АХ № 1287257 від 03 вересня 2025 року (а.с. 55), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а.с. 55-зі звороту).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, зважаючи на заяву відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 4500 грн, що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 1000 грн.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 761 грн 40 коп., із розрахунку: 1000 грн 00 коп. (сума зменшеної правової допомоги) х 76,14% (відсоток задоволений позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область) заборгованість:
- за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71149748 від 09 вересня 2025 року у загальному розмірі 1526 грн 30 коп. (одна тисяча п`ятсот двадцять шість гривень тридцять копійок), що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1387 грн 50 коп. (одна тисяча триста вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок) та суми заборгованості за процентами в розмірі 138 грн 80 коп. (сто тридцять вісім гривень вісімдесят копійок);
- за договором кредитної лінії (надійний) № 6597491 від 02 вересня 2025 року у загальному розмірі 1423 грн 50 коп. (одна тисяча чотириста двадцять три гривні п`ятдесят копійок), що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1300 грн 00 коп. (одна тисяча триста гривень) та суми заборгованості за процентами в розмірі 123 грн 50 коп. (сто двадцять три гривні п`ятдесят копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2027 грн 15 коп. (дві тисячі двадцять сім гривень п`ятнадцять копійок) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 761 грн 40 коп.(сімсот шістдесят одна гривня сорок копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область, 08205;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .
представник відповідача: адвокат Сідько Світлана Іванівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1422 від 21 березня 2017 року.

Суддя     О.О. Шарова-Айдаєва