16.07.2026
Справа № 635/10774/25
Провадження № 2/635/1519/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Даниленко Т.П.,
секретар судового засідання Альохіна В.В.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»,
представник позивача – Жабченко Тетяна Миколаївна,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 в розмірі 7660,98 грн судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 уклала з АТ «ОТП БАНК» кредитний договір № 2024352988, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплачувати проценти і комісії у порядку та строки, визначені договором.
20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача у сумі 7660,98 грн, з яких: 5006,36 грн — заборгованість за основним боргом, 0,82 грн — заборгованість за відсотками, 2653,08 грн — заборгованість за комісією.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими заявами та клопотанням не звертався.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у АТ «ОТП БАНК» (ЄДРПОУ: 21685166) розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 р., продукт (POS).
04.05.2026 до суду надійшла витребувана інформація від АТ «ОТП БАНК» на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2025.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача Жабченко Т.М. у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача, а у випадку неявки відповідача, просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 червня 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 2024352988.
Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту: 8846,00 гривень, що складається з: 8496 гривень на придбання товару у Продавця 1 (Продавець 1 – ТО ТОВ КОМФІ ТРЕЙД КБ ІМ); 350,00 гривень на сплату додаткових послуг банку(послуга «СМС+Довідка»; дата остаточного повернення кредиту: 16 червня 2021 року; комісія за управління кредитом: щомісячно у розмірі 0% від суми кредиту; 
Пунктом 1.2. договору встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних на строк дії всього договору.
Пунктом 1.3. передбачено, що повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до кредитного договору. 
Відповідно до пункту 1.4. договору датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання товару. 
Кредитний договір № 2024352988, заява-анкета про надання банківських послуг, графік платежів, розрахунок загальної вартості кредиту, а також паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем власноручно, що підтверджується наявними у матеріалах справи підписами відповідача у вказаних документах. Підписання зазначених документів свідчить про те, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитування, порядком повернення кредитних коштів, розміром процентної ставки, строками виконання зобов`язань та загальною вартістю кредиту, погодився з такими умовами та прийняв на себе відповідні зобов`язання.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «ОТП БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Згідно з рахунком-фактурою № СФКНЕ-0000004947 від 16 червня 2019 року, виданим ТОВ «Комфі Трейд», слідує, що відповідач придбав товар, а саме смартфон Honor 10 Lite 3/32 Gb Blue, додатковий продукт «MEGOGO Передплата», додатковий продукт «Смарт Захист» строком на 12 місяців, чохол для смартфона Mercury SF Jelly Case, захисне скло для мобільного пристрою, додатковий продукт «ПП Bitdefender Mobile Security», додатковий продукт «ПП AntiBanner» строком на один рік та додатковий продукт «Підтримка смартфона». Загальна вартість придбаних товарів та додаткових послуг відповідно до зазначеного рахунку-фактури становила 8 596,00 гривень.
Вказаний рахунок-фактура містить відомості щодо продавця товару, найменування, кількості та вартості товару, суми без ПДВ, суми ПДВ, загальної суми покупки, дати оформлення правочину, а також реквізити сторін та дані щодо проведення відповідної операції.
Крім того, матеріали справи містять специфікацію до кредитного договору, оформлену АТ «ОТП Банк» 16 червня 2021 року, відповідно до якої банком було прийнято позитивне рішення щодо надання кредиту для придбання вказаного товару. Згідно з указаною специфікацією, сума кредиту на товар становила 8496,00 гривень, а сума першого внеску — 100,00 гривень.
Також документ містить службовий чек ТОВ «Комфі Трейд» про здійснення оплати на суму 8596,00 гривень, що свідчить про фактичне проведення розрахунку за придбаний товар та підтверджує, що кредитні кошти були фактично надані відповідачу шляхом їх перерахування на користь продавця товару, а відповідач, у свою чергу, скористався результатом кредитування, отримавши у власність товар та додаткові послуги.
Так, наданий до матеріалів справи рахунок-фактура № СФКНЕ-0000004947 від 16 червня 2019 року є належним та допустимим доказом виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором у частині надання кредитних коштів відповідачу та підтверджує факт отримання відповідачем кредиту і використання його за цільовим призначенням.
Крім того, на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2025 року АТ «ОТП Банк» надало до суду виписку по рахунку № НОМЕР_2 у валюті UAH, який було відкрито для погашення боргових зобов?язань за Кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 року та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 року.
Під час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
20 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2024352988 у розмірі 7660,98 гривень, з яких: 5006,36 гривень — заборгованість за основним боргом, 0,82 гривень — заборгованість за відсотками, 2653,08 гривень — заборгованість за комісією.
Згідно з пунктоми 6.2.3, 6.2.4 договору факторингу право вимоги переходить до ТОВ «Цикл Фінанс» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого позивач стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відступлення права вимоги за договором здійснюється без згоди боржників.
Отже, судом встановлено, що ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 року.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 7660,98 гривень, з яких: 5006,36 гривень — заборгованість за основним боргом, 0,82 гривень — заборгованість за відсотками, 2653,08 гривень — заборгованість за комісією.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Положенням частини 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами частин 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень статей 526, 530, 610, частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (стаття 1079 ЦК України).
Відповідач своєчасно не сплатив заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунках заборгованості за договором. Таким чином в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 7660,98 гривень, з яких: 5006,36 гривень — заборгованість за основним боргом, 0,82 гривень — заборгованість за відсотками, 2653,08 гривень — заборгованість за комісією.
Судом встановлено, що відповідно умов кредитного договору, а саме Пунктом 1.2. договору сторонами погоджена фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних на строк дії всього договору.
Щодо стягнення боргу по комісії 

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними.
Зважаючи на викладене, комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні оплати чергового платежу може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме пунктом 9 заявки кредитного договору передбачено встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості– 225,00 гривень у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Однак при цьому в кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Отже, враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 1.1 кредитного договору, на які посилається позивач, щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за управління кредитом є нікчемним відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судомне вимагається (частина 2 статті 215 ЦК України).
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
У зв`язку з чим суд висновує про відмову у задоволення позову в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 2281,92 гривень.
Отже, загальна сума заборгованості за договором № 2024352988 від 16.06.2019 року, яку відповідачу необхідно сплатити на користь позивача, становить 5007,18 гривень, з яких: 5006,36 гривень — заборгованість за основним боргом, 0,82 гривень — заборгованість за відсотками. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Щодо витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги

Представник позивач надав до суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Жабченко Т.М., детальний опис робіт, Акт № 22024352988 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 14 листопада 2025 року, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 3000 гривень, з яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - 500 гривень, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи – 2000 гривень, формування додатків до позовної заяви – 500 гривень.
За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як це унормовано вимогами частини 5 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України.
За правилами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статей 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що унормовано вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»,.
Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічного змісту висновку щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
З огляду на викладене вище, суд висновує, що ЦПК України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 4-6 статті 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не довів неспівмірність таких витрат.
Судом встановлено, що 25 серпня 2025 року між адвокатом Жабченко Т.М. та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений договір про надання правничої допомоги № 43453613/1.
До суду надано акт № 22024352988 про підтвердження факту надання правничої допомоги, в якому зазначено які юридичні послуги були надані клієнту, вартість кожної послуги. Загальна вартість наданих послуг за вказаним розрахунком 3000,00 гривень.
Крім того, до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг), який містить відомості щодо обсягу виконаних адвокатом робіт, їх змісту та вартості і за своїм змістом узгоджується з даними, наведеними в акті про підтвердження факту надання правничої допомоги.
Суд зазначає, що наведений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, об`єктивним та співмірним з ціною позову, а також таким, що не заперечується стороною відповідача, а тому підстави для його зменшення у суду відсутні.
Отже, враховуючи наведене та положення статті 141 ЦПК України, суд висновує про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 7660,98 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 5007,90 гривень, що становить 65,37% від ціни позову.
Таким чином розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача становитиме 1961,07 гривень, виходячи з розрахунку 5007,90 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 3000,00 гривень (понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу) : 7660,98 гривень (розмір заявлених позовних вимог).
Щодо витрат зі сплати судового збору
Згідно з платіжною інструкцією №СЗ-1828 від 02 грудня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 7660,98 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 5007,90 гривень, що становить 65,37% від ціни позову.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1583,52 гривень (2422,40 х 65,37%: 100).
На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2024352988 від 16.06.2019 у розмірі 5007 (п`ять тисяч сім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, яка складається з: 5006 (п`ять тисяч шість) гривень 36 (тридцять шість) копійок — заборгованість за основним боргом, 0,82 (вісімдесят дві) копійки — заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Цикл Фінанс» витрати по сплаті судового збору в сумі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1961(одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 07 (сім) копійок.
В решті позову – відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» код ЄДРПОУ: 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя         Даниленко Т.П.