Номер провадження: 33/813/1571/26
Номер справи місцевого суду: 947/23269/26 
Головуючий у 1-й інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Шахової О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бондара О.М.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника Бондара Олега Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2026 року
встановив:
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом встановлено, що 24 травня 2026 року 23:05 годин м. Одеса, дорога Фонтанська, 83А водій ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet номер 200272 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, плутане мовлення, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Бондар О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
За доводами апеляційної скарги відеозапис зі службового автомобіля правоохоронців не є належним та допустимим доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про цей технічний носій (відеореєстратор) за допомогою якого здійснювалася відеофіксація. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відеозапис «ЕПР1 674696» до протоколу не долучався, диск із файлом відеозапису «ЕПР1 674696», поліцейські надали лише під час направлення матеріалів справи до суду. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські фактично приховали від ОСОБА_2 використання ними технічного засобу - невідомого та неідентифікованого відеореєстратора зі службового автомобіля, чим порушили його право на захист. Відеозаписи №475770 та №471034 свідчать, що правоохоронці не зупиняли транспортний засіб під керуванням 
 ОСОБА_1 . Відомості про час вчинення правопорушення, зазначені у протоколі, не відповідають інформації, зазначеній на відеозаписі «ЕПР1 674696», тоді як запис з бодікамер поліцейських №475770 та №471034 починається пізніше часу «керування транспортним засобом», що вказаний у протоколі. Правоохоронці не вручали для підпису ОСОБА_1 направлення на огляд, цей документ складено раніше фактичного встановлення поліцейськими особи ОСОБА_1 . 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Бондар О.М. підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення за доводами апеляційної скарги.
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Бондара О.М. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).
Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив із того, його вина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписами, долученими до матеріалів справи. 
З такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №674696 від 24 травня 2026 року правоохоронцями зафіксовано, що: «24 травня 2026 року о 23:05 год в м. Одеса, Фонтанська дорога, 83 А, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом «Jet» номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, плутане мовлення, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі відмовився на БК 475770, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР».
У графі «технічний засіб відеозапису» поліцейським зазначено: «475770, 471034».
Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, отримання його копії, а також надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, що у відповідності до ч.3 ст. 256 КУпАП поліцейським зроблено записи про це.
За допомогою відеозапису, зробленого із салону службового транспортного засобу правоохоронців, долученого до матеріалів справи зафіксовано, як ОСОБА_1 , керуючи електросамокатом, рухався на ньому по тротуару. Під час спілкування з водієм, останній не заперечував факт керування електросамокатом. У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціалізованого технічного засобу (алкотестеру), так і у закладі охорони здоров`я відмовився. Також убачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонував поліцейський вирішити питання у поза процесуальний спосіб у зв`язку з чим був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди. 
Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно 
ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стосовно посилань захисника про недопустимість та неналежність відеозапису, що міститься в матеріалах справи, як доказу у справі, з підстав зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд зауважує про таке.
Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.
Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
Відеозапис, який на думку захисника є неналежним та недопустимим доказом, зроблений зі службового автомобіля правоохоронців, на якому зафіксовано факт руху ОСОБА_1 на електросамокаті, тобто цей доказ містить обставини, які входять до предмету доказування, отже є належним доказом.
Сама по собі та обставина, що у змісті протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про технічний прилад за допомогою якого зроблено вказаний вище відеозапис не утворює юридичних наслідків недопустимості цього відеозапису, як джерела доказу.
Фактичні дані, що містяться на DVD-диску, захисником не спростовані, тому апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.
Крім цього, апеляційний суд зауважує, що після надходження матеріалів справи до суду, ОСОБА_1 було забезпечено можливість ознайомитися з матеріалами справи (а.с. 10), у тому числі з вказаним вище відеозаписом, тобто стороні захисту було достовірно відомо щодо усього обсягу доказової бази, наданої правоохоронцями до суду на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, тому відсутні підстави стверджувати, що мало місце порушення його права на захист з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Посилання захисника про те, що відеозаписи, надані правоохоронцями та інформація, зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, містить розбіжності у часі, судом сприймаються критично, оскільки вказане не спростовує правильних висновків суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аргументи захисника про те, що у встановленому законом порядку водія не було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з тим, що  ОСОБА_1 не було вручено письмове направлення на проходження огляду, чим порушено вимоги Інструкції, апеляційний суд відхиляє, оскільки як передбачено п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. При цьому положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду, як про те твердить захисник.
Посилання захисника на те, що проходження огляду у закладі охорони здоров`я пропонується не лише усно, а і шляхом вручення водієві письмового направлення на такий огляд, зводяться до суб`єктивного тлумачення апелянтом норм законодавства.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до 
ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Бондара Олега Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко