Справа № 595/772/26
Провадження № 2/595/519/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2026 
Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді  Содомори Р.О.,
при секретарі Присташ П.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бучач цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 16877,54 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11 березня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладений кредитний договір № 00-10251999 на суму 11800 грн. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 75896, що відповідно до вимог законодавства визначається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. На виконання умов Кредитного договору, 11.03.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням з відміткою та додатком до нього. 18.09.2025 між первісним кредитором та позивачем було укладено договір факторингу № 18092025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на час звернення з позовом становить 21597,54 грн, яка складається з наступного: 14160 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2717,54 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4720 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
13 липня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву відповідач із позовними вимогами погоджується частково, а саме в частині повернення тіла кредиту в розмірі 11800 грн, відсотків у розмірі 2717,54 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн, в іншій частині просить відмовити. Посилається на те, що сторони погодили суму кредиту - 11800 грн, дата надання кредиту - 11.03.2026 року, строк кредиту - 360 днів, дата повернення кредиту 06.11.2026, процентна ставка - фіксована, стандартна процентна ставка - 0,94% в день, знижена процентна ставка - 0,42% в день, комісія за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 2 360 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 54 091,20 грн, загальні витрати за кредитом - 42 291,20 грн. Проте, позивач заявив про стягнення із відповідача суми тіла кредиту в розмірі 14 160 грн, що не узгоджується із наданими ним же матеріалами справи, а саме договором кредитної лінії № 00-10251999 від 11.03.2025 року та паспортом споживчого кредиту, згідно яких тіло кредиту, що було надане відповідачу 11.03.2025, становить 11 800 грн. Так, відповідно до договору кредитної лінії № 00-10251999 від 11.03.2025 року та паспорта споживчого кредиту, сума кредитних коштів наданих відповідачу, становила 11 800 грн. Саме зазначена сума є тілом кредиту та розміром основного зобов`язання позичальника щодо повернення отриманих коштів. Разом з тим, із змісту договору кредитної лінії та паспорта споживчого кредиту вбачається, що кредитодавцем передбачено сплату комісії у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 2 360 гривень. Таким чином, заявлена позивачем до стягнення сума тіла кредиту у розмірі 14 160 грн фактично включає не лише суму наданих кредитних коштів у розмірі 11 800,00 грн, а й суму комісії у розмірі 2 360 грн, яка за своєю правовою природою не є тілом кредиту та не може бути ототожнена з основною сумою боргу. Отже, з наданих позивачем доказів убачається, що фактичний розмір тіла кредиту становить 11 800 грн, тоді як включення до його складу комісії у розмірі 2 360 грн є безпідставним. Відтак вимога про стягнення тіла кредиту в сумі 14 160 грн не підтверджується матеріалами справи, а максимально можлива сума основного боргу за кредитом, виходячи з поданих позивачем документів, може становити лише 11 800 грн. Згідно Договору про відкриття кредитної лінії № 00-10251999 від 11.03.2025 року, комісія за надання кредиту становить 2360 гривень. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними. Крім того, відповідач заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн, мотивуючи тим, що позивачем не було додано належного розрахунку та квитанції про розрахунок про надання правничої допомоги між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатом, адже на підтвердження надання правничої допомоги від адвоката повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тому, враховуючи відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, вважають таку вимогу неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та такою, що не відповідає критерію реальності витрат та розумності їхнього розміру. 
14 липня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що сторона позивача вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Зокрема зазначає, що при укладенні Кредитного договору №00-10251999 від 11.03.2025 позичальник погодився з умовами, визначеними в п. 1.6 цього договору, та зобов`язався сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 2360 грн. Відповідно до п. 7.3. позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/. Комісія за надання кредиту (комісія) - одноразова плата, яку здійснює позичальник за надання кредиту. Плата за надання кредиту є економічною сутністю комісії, при цьому базою розрахунку комісії є сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору. Комісія розраховується як фіксований відсоток від суми ліміту кредитної лінії (суми кредиту). У будь-якому разі комісія не є платою за додаткову та/або супутню послугу кредитодавця. Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що до позовної заяви долучено свідоцтво адвоката Тимошенко О.О., довіреність надана ТОВ «Юніт Капітал», договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. На підставі наведеного просить рахувати відповідь на відзив при розгляді справи по суті. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-10251999 від 11.03.2025 у розмірі 16 877,54 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. покласти на відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися,згідно поданого клопотання представник відповідача просить розглядати справу без участі відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частини 1,2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 11.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 75896 укладено Договір кредитної лінії № 00-10251999, відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Сторони договору погодили, що сума ліміту кредитної лінії складає: 11800 грн. Тип Кредиту – кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 06 березня 2026 року згідно умов пункту 3.6 цього Договору. (п. 1.2, 1.3 договору).
Пунктом 1.4 передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в Періодичні дати платежів, які є останнім днем кожного Розрахункового платіжного періоду, тобто: 26 березня 2025 року, та кожного 15 дня після цієї дати протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Дата повернення кредиту, періодичні дати платежів та дата сплати комісії (якщо умовами Договору передбачено сплату Комісії одним платежем) зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
Стандартна процента ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 0,42 (нуль цілих 42 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому Графіком платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою платежу, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (датою видачі Кредиту) (п.1.5.1., п. 1.5.2.).
Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.00% (одна ціла). Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання позичальником права на знижену процентну ставку та з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 0.97% (п.1.7.1., п.1.7.2.).
Згідно п.1.10. усі істотні умови цього Договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього Договору.
Згідно з паспорту кредиту, комісія за надання кредиту становить 2360 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становить 54091,20 грн, з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становить 53170,80 грн, загальні витрати за кредитом за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становлять 42291,20 грн, з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становлять 41370,80 грн. Реальна річна процентна ставка – за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становить 3823,23%, з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою та з урахуванням комісії за надання кредиту (за наявності) становить 2984,41%.
Сторони погодили графік платежів - кожних 15 днів, перша дата платежу – 26.03.2025.
Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 11800 грн відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів та додатком №1 до неї, з якого вбачається, що 11.03.2025 було перераховано 11800 грн на карту НОМЕР_2 , номер транзакції 44168-97211-08394.
Таким чином первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Відповідач укладення договору та отримання кредитних коштів не заперечує.
18.09.2025 TOB «Макс кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №18092025-МК/ЮнітКапітал, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати Клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги.
Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників. (п.2.2. Договору факторингу).
З акту прийому-передачі реєстру боржників від 18.09.2025, який є додатком №2 до договору факторингу слідує, що Клієнт - ТОВ «Макс Кредит» передав, а Фактор - ТзОВ «Юніт капітал» прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 18.09.2025.
За цим договором ТОВ «Макс Кредит» передав ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 00-10251999 від 11.03.2025, що підтверджується копією Реєстру боржників до договору факторингу №18092025-МК/ЮнітКапітал.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 00-10251999 від 11.03.2025, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Макс Кредит» станом на 18.09.2025 року - 16877,54 грн, яка складається із 11800 грн – суми за основним зобов`язанням; 2717,54 грн – суми заборгованості за нарахованими процентами; 2360 грн – суми заборгованості за нарахованими комісіями.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.
Згідно виписки по особовому рахунку за Кредитним договором№ 00-10251999 від 11.03.2025, наданої ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал» становить 21597,54 грн, з яких: 14160 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2717,54 грн - заборгованість по відсотках; 4720 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
Разом з тим, у позовній заяві позивач зазначив, що вимоги про стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 16877,54 грн.
Відтак, позивач в заявлених вимогах просить стягнути з відповідачки загальний розмір заборгованості в розмірі 16877,54 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 14160 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 2717,54 грн.
Проте, з вказаного вище розрахунку та кредитного договору встановлено, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 11800 грн; сума заборгованості за нарахованими комісіями становить 2360 грн.
Таким чином, позивач в суму заборгованості за основним зобов`язанням включає комісію у сумі 2360 грн. 
Разом з тим, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
Отже, частина друга статті 8 та частина перша статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають комісії кредитодавця за надання кредиту, а передбачають комісію пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача (частина восьма статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Особа, яка включила ту чи іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується, зокрема в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову. Зазначене правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), а й щодо умов, які хоч і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17, провадження № 61-18730св20.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Як убачається зі змісту Договору № 00-10251999 від 11.03.2025 відповідач погодив комісію «за надання кредиту» в розмірі 20,00 % від суми кредиту, що складає 2360 грн, засвідчивши це своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тоді як у договорі позивач не зазначив та не надав доказів, переліку додаткових послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору, а встановлення такої комісії за сам факт надання кредиту Законом України «Про споживче кредитування» не передбачено. 
Ураховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 5 статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за комісією в сумі 2360 грн стягненню не підлягає.
За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх, як кожен зокрема так і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення заборгованості за кредитом №00-10251999 від 11.03.2025 у розмірі 14517,54 грн, яка складається з: 11800 грн - заборгованості за тілом кредиту; 2717,54 грн - заборгованості за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивач також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн, та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн.
П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.
Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026; протокол погодження вартості послуг до договору №20/01/26-02 від 20.01.2026; Додаткову угоду № 25771374287 до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026; акт прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2026, згідно договору №20/01/26-02 від 20.01.2026.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку, що слід задовольнити частково вимогу представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в розмірі 4000 грн, що буде достатнім та співмірним критеріям реальності адвокатських витрат. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак враховуючи, що позов задоволено частково, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2290,11 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (14517,54х2662,40/16877,54).
На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 551, 610, 612, 616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258-268, 273, 274, 279, 352-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №00-10251999 від 11.03.2025 у розмірі 14517 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 54 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2290 (дві тисячі двісті дев`яносто) грн 11 коп, та судові витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Суддя: | | Р.  О.  Содомора