КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2026 року м. Київ справа №320/51432/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України, в якій позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 16.05.2024 по дату винесення рішення.
Ухвалою суду від 22.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/11528/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ БЕБ від 09.01.2023 № 52-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Сектору внутрішнього контролю Бюро економічної безпеки України з 11.01.2023. 
Позивач вважає, що враховуючи факт наявності затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, остання має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання такого рішення.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на відсутності обставин порушення ним вимог законодавства у межах спірних правовідносин.
Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходила службу в Бюро економічної безпеки України (БЕБ), відповідно до наказу БЕБ від 20.07.2022 № 335-к була призначена на посаду головного спеціаліста сектору внутрішнього контролю Бюро економічної безпеки України, без конкурсного відбору з 22.07.2022 до дня призначення на цю посаду переможця конкурсного відбору.
Наказом БЕБ від 09.01.2023 № 52-к «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до пункту 1 частини першої, частини четвертої статті 87, статті 89 Закону України «Про державну службу» та статті 24 Закону України «Про відпустки», наказів БЕБ від 05.12.2022 № 5-ДСК «Про внесення змін до структури центрального апарату Бюро економічної безпеки України особливого періоду», від 05.12.2022 № 6-ДСК «Про введення в дію Переліку змін у Штатному розписі центрального апарату Бюро економічної безпеки України особливого періоду на 2022 рік», ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 10.01.2023 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, із припиненням державної служби.
Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернулась до адміністративного суду з позовом.
Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/11528/23 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України, визнано протиправним та скасовано наказ БЕБ № 52-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Сектору внутрішнього контролю Бюро економічної безпеки України з 11 січня 2023 року. У задоволенні решти позову відмовлено.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 задоволено апеляційну скаргу Бюро економічної безпеки України, рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/11528/23 - скасовано та ухвалено постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовлено.
Більше того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 320/11528/23 залишено без змін.
В силу статті 359 КАС України, зазначена постанова суду касаційної інстанції у справі № 320/11528/23 набрала законної сили, тобто, звільнення ОСОБА_1 з займаної посади визнано законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Отже, згідно з рішенням суду у справі № 320/11528/23, яке набрало законної сили, звільнення ОСОБА_1 із займаної посади визнано судом законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, натомість рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/11528/23 - визнано незаконним та скасовано, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання незаконного судового рішення.
Так, питання оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника регламентовано статтею 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
За приписами даної статті, у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Тобто, ключовою умовою для винесення органом, який розглядав трудовий спір (в даному випадку Київський окружний адміністративний суд), рішення про виплату працівнику середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, є незаконне звільнення працівника.
Проте, у даному випадку вищевказана умова відсутня, оскільки звільнення ОСОБА_1 визнано законним у судовому порядку, що підтверджується рішеннями судів у справі №320/11528/23.
Вказане унеможливлює застосування до спірних правовідносин приписів статті 236 КЗпП України щодо виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду (незаконного та скасованого) про поновлення ОСОБА_1 , оскільки відсутня обставина її незаконного звільнення. Відповідно, судом не встановлено наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.