Справа № 598/1200/25
провадження № 2/598/57/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"24" липня 2026 р.  Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді   Щербатої Г.Р.
секретаря    Казмірук Н.Г., 
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Радібової І.О., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мархивки Ю.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі, в порядку загального позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Збаразька міська рада, як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, 
встановив:
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Радібова І.О. звернулися до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Свої вимоги позивач та його представник мотивують тим, що з 2010 року позивач перебував із відповідачкою у шлюбі, що розірваний рішенням Збаразького районного суду від 27 серпня 2024 року. Від спільного проживання у подружжя народилися діти – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після народження дочки у 2012 році відповідачка почала зловживати спиртними напоями. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 постійно проявляла агресію, вчиняла сварки, свідками чого були малолітні діти. Відповідачка ставала дедалі агресивнішою і постійно перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим ставала небезпечною для дітей, перешкоджала їх навчальному процесу, своєю поведінкою негативно впливала на їх психіку, діти стали її боятися. На прохання позивача не вживати спиртні напої, зберегти сім`ю, подумати про дітей, відповідачка не реагувала. Матір відповідачки намагалась лікувати її, а позивач, на скільки міг, допомагав в цьому. Однак, лікування не давало позитивного результату, оскільки через деякий час ОСОБА_5 продовжувала вживати спиртні напої. В лютому 2022 року ОСОБА_5 залишила сім`ю і поїхала до Республіки Польща, з метою забрати особисті речі, залишивши малолітніх дітей на виховання батькові. Перебуваючи за кордоном, ОСОБА_1 систематично вживала спиртні напої і в стані алкогольного сп`яніння телефонувала малолітнім дітям, погрожуючи відправити їх до інтернату. В серпні 2024 року відповідачка повернулась в Україну без грошей, без жодних гостинців для малолітніх дітей, оскільки всі гроші витрачала на алкоголь. Окрім того, з житлового будинку, де проживало подружжя, пропали золоті вироби. ОСОБА_1 придбав відповідачці другу обручку, оскільки попередню вона нібито загубила. Друга обручка теж була «втрачена» відповідачкою. Повернувшись в Україну в серпні 2024 року, ОСОБА_5 проходила чергове лікування в стаціонарі Тернопільського обласного медичного центру соціально-небезпечних захворювань. Однак, через декілька днів, не завершивши лікування, самовільно покинула медичний заклад. ОСОБА_2 в нічний час приходила по місцю проживання дітей в нетверезому стані, що становило небезпеку спілкування в такому стані з дітьми. Одного разу, прийшовши з роботи додому, позивач побачив свою колишню дружину в стані алкогольного сп`яніння, яка поводила себе агресивно по відношенню до дітей, ображала та принижувала їх. Після того, як ОСОБА_1 зробив зауваження відповідачці, остання накинулася з кулаками на позивача в присутності дітей. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 взяла ніж і намагалася порізати собі вени. З метою запобігання самогубству, позивач відібрав ніж у неї, та все це відбувалося в присутності малолітнього сина ОСОБА_6 , який вихопив ніж з рук батька і вибіг з будинку, щоб запобігти повторній спробі суїциду зі сторони матері. Суїцидальні наміри з боку відповідачки, її неодноразове лікування, а також відсутність піклування про дітей, які, враховуючи їх вік, не здатні про себе піклуватись, та можуть нашкодити собі, перебуваючи без стороннього догляду, свідчить про небезпеку залишення їх з матір`ю. Крім того, ОСОБА_5 має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, в зв`язку з чим з 2024 року по теперішній час перебуває під наглядом в лікаря-нарколога КНП «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради. Враховуючи стан здоров`я відповідачки, в тому числі психічний стан, її поведінку в суспільстві, і по відношенню до дітей є вкрай небезпечною, а тому з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, просять позбавити ОСОБА_5 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18.06.2025 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 06.02.2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд даної справи на 05.03.2026 року.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини зазначені у позовній заяві та просить позов задовольнити з підстав наведених у ньому. Крім того, зазначили, що за час розгляду справи в суді відповідачка не змінила свого ставлення до участі у вихованні дітей, не забезпечила належних умов для їх проживання, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не спілкується та не піклується ними. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Органу опіки і піклування Збаразької міської ради ОСОБА_7 підтримав висновок органу опіки і піклування, та вважає за доцільне позбавити відповідачку ОСОБА_5 батьківських прав, щодо її неповнолітніх дітей, оскільки відповідачка на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями, в присутності дітей намагалася вчинити суїцид, свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків підстав, пояснювала, що не може припинити зловживати алкогольними напоями, в зв`язку з чим вона є агресивною і не може контролювати свою поведінку, та займатися вихованням дітей.
Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, не направила суду заяви про розгляд справи за її відсутності та не подала відзив на позовну заяву.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши сторони суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2010 року перебували у шлюбі, що розірваний рішенням Збаразького районного суду від 27 серпня 2024 року (а.с.12). 
Від спільного проживання у подружжя народилися діти – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14). 
Після народження дочки у 2012 році відповідачка почала зловживати спиртними напоями, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння постійно проявляла агресію, вчиняла сварки, свідками чого були малолітні діти у зв`язку з чим ставала небезпечною для дітей, перешкоджала їх навчальному процесу, своєю поведінкою негативно впливала на їх психіку, діти стали її боятися. 
В лютому 2022 року відповідачка ОСОБА_5 залишила сім`ю і поїхала до Республіки Польща, залишивши малолітніх дітей на виховання батькові. Перебуваючи за кордоном, ОСОБА_1 систематично вживала спиртні напої і в стані алкогольного сп`яніння телефонувала малолітнім дітям, погрожуючи відправити їх до інтернату, поводила себе агресивно по відношенню до дітей, ображала та принижувала їх, намагалася порізати собі вени в присутності малолітнього сина ОСОБА_6 . 
Відповідачка ОСОБА_5 з 2024 року знаходиться пі спостереженням у лікаря-нарколога КНП «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради та неодноразово з 22.08.2024 року по 26.08.2024 року, з 29.09.2024 року по 07.10.2024 року, з 08.04.2025 року по 18.04.2025 року, з 26.07.2025 року по 31.07.2025 року проходила стаціонарне лікування у УНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан абстиненції не ускладнений, що підтверджується інформацією КНП «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради від 30.06.2025 року №1310, та виписками медичної карти стаціонарного хворого (а.с.15,138-142). 
Із акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_8 від 03.04.2025 року, вбачається, що умови проживання задовільні, в будинку чисто, придбано, діти забезпечені всім необхідним для дозвілля і навчання, на момент обстеження мати дітей ОСОБА_2 перебувала у нетверезому стані, скандалила, кричала до позивача в присутності дітей, її поведінка була неадекватна, сама викликала поліцію, не заперечувала факту вчинення домашнього насильства в присутності дітей (а.с.21).
Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02.05.2025 року ОСОБА_2  притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1ст.184 КУпроАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків, та неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження за недопущення вчинення в подальшому неналежне виконання батьківських обов`язків(а.с.143).
Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 30.05.2025 року ОСОБА_2  притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпроАП, за вчинення 01.04.2025 року домашнього насильства відносно позивача та малолітніх дітей ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.144).
Як вбачається із інформації директора Доброводівського ліцею імені Олександра Смакули Збаразької міської ради Тернопільської області від 29 травня 2025 року №93/01-11 діти ОСОБА_3 та ОСОБА_10 навчаються у вказаному навчальному закладі. Впродовж навчання мати дітей ОСОБА_5 жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавилися успіхами сина та дочки, не відвідувала виховні заходи, не спілкувалася з класними керівниками та дирекцією, не відвідувала шкільних свят, учасниками яких були ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , дітьми не цікавиться і не займається (а.с.22). 
Рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради від 01.05.2025 року №125 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо самостійного виховання та утримання позивачем ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки на підставі зібраних матеріалів, встановлено, що відповідачка ОСОБА_5 свідомо на протязі тривалого часу не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не забезпечує їх матеріально, не цікавиться їх життям та здоров`ям (а.с.17-20).
Із висновку психолога за результатами психологічного дослідження щодо набуття права ОСОБА_1 щодо набуття ним права на самостійне виховання та утримання малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 03.06.2025 року вбачається, що поведінка матері має виражений деструктивний вплив на психоемоційний стан та розвиток її дітей. Наразі вони почуваються відносно комфортно лише завдяки тому, що основну батьківську роль на себе взяв батько, створивши для них максимально стабільні умови. Продовження ж або відновлення активної присутності матері у сім`ї (без радикальної зміни її способу життя та ставлення до дітей) становитиме серйозну загрозу для емоційного благополуччя ОСОБА_6 і ОСОБА_9 . Зважаючи на вік дітей (9 і 12 років), який є максимально важливим періодом для їхнього становлення, подальші негативні впливи з боку матері можуть призвести до погіршення їхнього психічного здоров`я, порушення нормального особистішого розвитку та соціальної адаптації. В інтересах дітей - забезпечити їм безпечне, стабільне та психологічно здорове середовище. Зважаючи на дані обставини рекомендовано суттєво обмежити або повністю виключити вплив матері на дітей до того часу, поки вона не подолає залежність і не зможе виконувати батьківські обов`язки належним чином (а.с.23-26).
Рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради від 28 жовтня 2025 року №302 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки своєю поведінкою відповідачка порушує вимоги статей 150, 164 Сімейного кодексу України, а саме ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що проявляється у відсутності піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та не забезпечує належних умов проживання дітей, не займається їх вихованням та не цікавиться ними. Подальше залишення дітей під доглядом та вихованням матері є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання (а.с.62-65).
Про вищезазначені обставини щодо ухилення  ОСОБА_2  від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_10  підтвердили в судовому засіданні та пояснили, що мати з ними не проживає і не спілкується, а коли приїжджала то вчиняла сварки, будучи в нетверезому стані, ображала їх, принижувала, говорила, що здасть в інтернат. Коли вони проживають із татом без мами їм краще, тато не тільки піклується ними, але заміняє їм і маму. 
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи допитані в судовому засіданні, дали показання, що разом із ОСОБА_2  перебували на заробітках у республіці  Польща, де остання щодня отримувала заробітну плату за день і ввечері витрачала ці кошти на алкогольні напої. Також, ОСОБА_2 розповідала, що дітей не любить, до них і до чоловіка повертатися не хоче, оскільки бажає проживати з поляком, який також зловживає алкогольними напоями. На запитання свідків чи бажає щось передати дітям, оскільки вони їхали на Україну, відповідала « ОСОБА_13 все придбає, діти все мають». 
Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Проаналізувавши докази по справі, врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дітей», а також те, що відповідачка, яка є залежною від алкоголізму, протягом досить тривалого часу, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не забезпечує їм належні умови проживання, здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, умови проживання та спосіб життя, який веде відповідачка, в сукупності створили загрозу для життя і здоров`я малолітніх дітей, а заходи, що вживалися відповідними службами до відповідачки щодо усунення нею умов, що створюють загрозу для життя і здоров`я малолітніх дітей, не дали позитивних результатів. 
За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав, оскільки мати вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачці перешкоджали у вихованні та забезпеченні належних умов виховання, проживання, здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку дітей. За встановлених судом обставин, позбавлення її батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дітей, які є ще малими та потребують підвищеної уваги, догляду, піклування, турботи, однак взагалі не отримують такого з боку матері, яка перекладає виконання всіх обов`язків винятково на батька. Мати не змінили ставлення до виконання батьківських обов`язків, не вживала жодних заходів щодо забезпечення належних умов виховання, проживання, здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку дітей, тобто, маючи залежність від алкоголізму, свідомо та умисно самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у такій правовій ситуації, коли вирішується питання про позбавлення батьківських прав матері дітей за зверненням батька, це є крайнім заходом впливу на ОСОБА_2 , тоді як під час розгляду позову про позбавлення батьківських прав, саме відповідачка має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей, забезпеченні належних умов проживання, здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку дітей, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, чого вона не довела.
При вирішенні даного спору, щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, суд враховує думку дітей, дану ними в судовому засіданні, встановлені та досліджені судом обставини справи, що вказують на не забезпечення ОСОБА_2 належних умов виховання, проживання, здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку дітей, що триває на протязі досить тривалого часу, протягом більше десяти років, не усуває в даному конкретному випадку умови, що створили загрозу для життя і здоров`я малолітніх дітей.
Крім того, відповідно до вимог статті 166 СК України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини, а на суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав покладено зобов`язання одночасно прийняти рішення про стягнення аліментів на дитину.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За наведених обставин, суд вважає, що за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 червня 2025 року, та перераховувати їх на користь позивача – батька дітей, на утриманні якого перебувають діти. 
За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
За подання до суду позовної заяви позивачем, згідно квитанції до платіжної інструкції №24 від 29.05.2025 року, сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підлягає стягненню із відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .. 
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2662,40 грн. щодо прийняти рішення про стягнення аліментів на дітей.
На підставі наведеного та керуючись ст.164, 166, 180, 181, 183, 191 СК України, ст.ст.4, 12, 81, 263, 265, 268, 352 ЦПК України суд, 
ухвалив: 
Позов задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 березня 2025 року. 
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові випрати понесені на оплату судового збору в сумі 1211,20 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 2662,40 грн. судового збору щодо прийняти рішення про стягнення аліментів на дітей.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення суду складено та підписано 24 липня 2026 року.

Суддя   Галина ЩЕРБАТА