Справа № 191/2554/26 
Провадження № 1-кп/206/568/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2026 р. м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді    ОСОБА_1 ,
за участі секретаря   ОСОБА_2 ,     
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026046390000078 від 10.04.2026 відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.04.2026 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), перебував поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на проникнення до іншого володіння особи, а саме: території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебуває у володінні  ОСОБА_4 . 
Далі, того ж дня, 02.04.2026 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), з метою реалізації свого раптово виниклого прямого кримінально-протиправного умислу, направленого на порушення недоторканості іншого володіння особи, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи його настання, діючи умисно, всупереч волі власника приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 не маючи дозволу на вільний вхід до території останнього, проник, шляхом перелазу через огорожу на територію приватного домоволодіння всупереч волі власника. 
Своїми діями ОСОБА_3 порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право громадянина України  ОСОБА_4 , на недоторканність подвір`я приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно до нього проник та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання про розгляд кримінального провадження, за яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України, та надає згоду на розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному провадженні. 
Вивчивши обвинувальний акт та дослідивши додані до обвинувального акту матеріали досудового розслідування, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характер вчиненого обвинуваченою кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_3 , яка за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, наразі офіційно не працевлаштований.
Обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. 
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України  та призначити йому покарання у виді у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його отримання.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_1