ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/470/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 р. (суддя Конишева О.В) в адміністративній справі №280/470/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у перерахунку розміру її пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області починаючи з 01 січня 2026 р. провести перерахунок та виплату її пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 р. 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що отримує пенсію як потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, розмір якої відповідач протиправно не збільшує відповідно до приписів пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що управлінням не приймалось рішень по відмові в перерахунку пенсії позивачці, а було розглянуто її звернення в порядку Закону України “Про звернення громадян”. Також вказано про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачки відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відзив обґрунтовує безпідставними доводами відповідача щодо неналежного звернення нею із заявою про перерахунок пенсії та відсутністю в неї підстав для обчислення 
пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2) та отримує пенсію за віком, розмір якої обраховано відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Загальний стаж позивачки складає 24 роки 9 місяців 5 днів. 22 листопада 2025 р. позивачка звернувся із зверненням, в якому просила здійснити перерахунок розміру призначеної їй пенсії із врахуванням пільг, наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 р. Відповідач листом від 23 грудня 2025 р. відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на внесені зміни в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Не погодившись із даною відмовою, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції із посиланням на висновки Верховного Суду виходив з того, що важливим є зміст поданої особою заяви, яка дає змогу оцінити його вимоги, зокрема, щодо перерахунку пенсії, а не форма заяви. Також, суд вказав, що відповідач безпідставно обмежив право позивачки на перерахунок пенсії зі збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років згідно частини 2 статті 56 Закону №796-ХІІ.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги про звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії невстановленої форми слід зазначити, що Верховний Суд в постановах від 30 травня 2018 р. у справі № 537/3480/17, від 26 лютого 2020 р. у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 р. у справі № 500/1879/20, від 23 вересня 2024 р. у справі №620/2027/23 зазначив про утримання від надмірного формалізму, якщо позивач при зверненні до пенсійного органу із заявою не дотримався порядку звернення, проте зміст такої заяви зрозумілий та містить всю необхідну інформацію.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для здійснення позивачці перерахунку пенсії, то слід зазначити наступне.
Частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 03 жовтня 2017 р. визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Законом України № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 р. до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 червня 2024 р. у справі №300/3435/21 наголосив, що не підлягають застосуванню висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, зокрема від 23 жовтня 2019 р. у справі №809/627/18, від 29 серпня 2022 р. у справі №300/1390/19, від 06 вересня 2023 р. у справі № 300/2091/21, від 10 січня 2024 р. у справі №300/168/21 та інших, у яких вказано, що умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж згідно із пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 р. є призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV, а пенсіонер, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки.
В зв`язку із цим судом сформовано наступні правові висновки:
(1) держава гарантувала особам, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення, як компенсацію за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень. Тому за особами , які набули право на призначення пенсії із урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
(2) до осіб, яким на час призначення пенсії із урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України є неприпустимим.
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком як потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та має страховий стаж більше 15 років.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії із урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній до 01 жовтня 2017 р.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2026 р. в адміністративній справі №280/470/26 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили 16 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник