ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/1124/25 Головуючий в І інстанції: Гончаренко О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/1132/26 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,
суддів: Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.,
секретар Середюк О.О., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2026 року, ухвалене у складі судді Гончаренка О.В., дата складення повного рішення – не зазначено, у справі за позовом адвоката Сащука Мар`яна Михайловича, який діє від імені ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

16 травня 2025 року адвокат Сащук Мар`ян Михайлович, який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Позов обґрунтований наступним.
19 лютого 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, у якому в них народився син – ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Заочним рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13 січня 2017 року по справі № 660/699/16-ц (набрало сили 06 лютого 2017 року ) шлюб між ними було розірвано. 
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року по справі № 660/1254/16-ц (набрало сили 27 лютого 2017 року) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 
З моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів з позивача в 2017 році, у останнього відбулись суттєві зміни як у сімейному, тай і в матеріальному стані.
Так, 10 жовтня 2020 року позивач одружився вдруге з ОСОБА_4 , з якою у нього народилось двоє дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
На думку позивача, вказане є безспірною підставою для зміни розміру аліментів, а саме їх зменшення. 
Крім того, Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та бере активну участь в заходах по захисту Батьківщини, у зв`язку із чим його середній місячний дохід за останні 7 місяців становить близько 72 тис. грн в місяць. При цьому, за вказаний період з Позивача в рахунок аліментів було стягнуто 192 247,7 грн, що в середньому становить 27 500 грн. в місяць. 
Крім того, станом на 28 лютого 2025 року у Позивача наявний борг по аліментам у розмірі 357 152,49 грн. Наведене суттєво відбивається на майновому стані Позивача та ставить в нерівні умови інших його двох дітей, які теж перебувають на утриманні Позивача. 
Зважаючи на вказане, просив задовольнити позов.

Ухвалою суду першої інстанції від 26 травня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом й призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 листопада 2025 року було закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Також додав до матеріалів справи ще одну копію свідоцтва про народження на підтвердження народження у сім`ї позивача ще однієї, третьої, дитини, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у її відсутність. Вважає суму аліментів у розмірі 1/8 заробітку (доходу) позивача, щомісячно, необґрунтованою; проблеми у сплаті аліментів у позивача виникли не через розмір аліментів, а через їх систематичну несплату у минулому та наявність боргу.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2026 року позов було задоволено частково. Суд вирішив:
--- зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року по справі № 660/1254/16-ц на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття;
--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року по справі № 660/1254/16-ц з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) батька. 10 жовтня 2020 року позивач одружився вдруге з ОСОБА_4 і від шлюбу має троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Отже, як вказав суд, сімейний і матеріальний стан позивача змінився, на його утриманні перебувають четверо дітей, аліменти він сплачує на одну дитину у розмірі 1/4 частки заробітку та утримує інших трьох дітей, що у свою чергу впливає на матеріальне становище платника аліментів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, суд вважав справедливим стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) позивача істотно погіршить становище першої дитини відповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у шлюбі із відповідачкою. 
Також суд врахував, що позивач добровільно створив нову сім`ю, де у нього народилося ще троє дітей, знаючи про існуючі обов`язки, а народження інших дітей не звільняє від обов`язку належно утримувати першу дитину. Крім того, позивач є військовослужбовцем, має достатньо високий рівень доходу, тобто має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом зменшеному розмірі. 

На вказане рішення відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й залишити позовні вимоги без задоволення. При цьому вона послалася на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема, вказала, що суд не взяв до уваги того, що позивач має неприємності лише тому, що не сплачував аліменти в добровільному порядку і виник великий борг.
Також зазначила, що позивач не надав суду обґрунтування зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8 частки від доходу, а суд необґрунтовано зменшив його до 1/6 частки, враховуючи стабільний дохід в розмірі 72 000,00 грн, негативний вплив сплати аліментів в розмірі 1/4 частки на першу дитину на матеріальний стан позивача.
Також вказала, що суд не врахував і того, що позивач не обґрунтував, чому він не сплачував аліменти та чому не погасив заборгованість. Не надав доказів, що мав намір та бажання бачитися з їх спільною дочкою.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 13.07.2026 року о 09:20 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися та не повідомили про причини неявки, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи,. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності. 

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

19 лютого 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, у якому в них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13 січня 2017 року по справі № 660/699/16-ц (набрало сили 06 лютого 2017 року ) вказаний шлюб між сторонами було розірвано. 

Іншим рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року по справі № 660/1254/16-ц (набрало сили 27 лютого 2017 року) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

10 жовтня 2020 року позивач одружився вдруге з ОСОБА_4 . Від шлюбу має троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ).

Згідно Акту № 81 обстеження матеріально побутових умов домогосподарства від 21.02.2025 року за підписом представника Одеської територіальної громади та Виписки про рух коштів по рахунку у АТ "Райффайзен банк" дружини позивача ОСОБА_4 за період 01.01.2023-13.04.2025, позивач разом із сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_1 та постійно перераховує кошти на утримання дружини та дітей. 

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції 

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 89XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України:
--- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1);
--- розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2).

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

За ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 565/1069/21 (провадження № 61-3636св22) зроблено висновок про те, що "…розмір аліментів, що стягуються за рішенням Кузнецовсього міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам. Апеляційний суд, встановивши обов`язок ОСОБА_1 надавати матеріальну допомогу дітям, належним чином не вмотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку матеріального стану останнього, а також інтересів дитини - ОСОБА_3". 

Аналіз ст.192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 року у справі № 565/1069/21 (провадження № 61-3636св22). 

Верховний Суд у складі Першої судової Палати Касаційного цивільного суду у постанові № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року відмовив ОСОБА_1 у зменшенні розміру аліментів, які стягуються з нього, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому Верховний Суд зазначив таке: "…зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини – ОСОБА_4 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, суди у порушення зазначених вище вимог закону не врахували те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судами було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою".

Звертаючись до суду з цим позовом, сторона позивача вказувала на те, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів з позивача в 2017 році, у останнього відбулись суттєві зміни як у сімейному, тай і в матеріальному стані, які є підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів. Зокрема, 10 жовтня 2020 року позивач одружився вдруге з ОСОБА_4 , з якою у нього народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наведене, на думку позивача, суттєво відбивається на його майновому стані та ставить в нерівні умови інших його трьох дітей, які теж перебувають на утриманні позивача. При цьому, зазначено, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та бере активну участь в заходах по захисту Батьківщини, у зв`язку із чим його середній місячний дохід за останні 7 місяців становить близько 72 тис. грн в місяць. За вказаний період з позивача в рахунок аліментів було стягнуто 192 247,7 грн, що в середньому становить 27 500 грн. в місяць. 

Суд апеляційної інстанції враховує те, що розмір аліментів, що стягуються з позивача у цій справі на утримання дітей, не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження". 

Також апеляційний суд вважає, що стороною позивача належними та допустимими доказами підтверджено погіршення його майнового стану від часу стягнення за рішенням суду від 15.02.2017 року аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , у тому числі, у зв`язку з укладенням шлюбу з іншою особою та народженням від вказаного шлюбу ще трьох дітей, зокрема і третьої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи й дав належну оцінку зібраним у справі доказам, а тому прийшов до вірного висновку про те, що 10 жовтня 2020 року позивач одружився вдруге з ОСОБА_4 і від шлюбу має трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як наслідок, як вказав суд, сімейний і матеріальний стан позивача змінився, на його утриманні перебувають четверо дітей, аліменти він сплачує на одну дитину у розмірі 1/4 частки заробітку та утримує інших трьох дітей, що у свою чергу впливає на матеріальне становище платника аліментів.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, адже мають місце погіршення матеріального стану позивача, як і зміна його сімейного стану.

Доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують.
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на необґрунтоване зменшення аліментів до 1/6 частки доходу, враховуючи стабільний дохід в розмірі 72 000,00 грн, а також на відсутність обґрунтування позивача несплати ним аліментів. При цьому апеляційний суд виходить з того, що з досліджених доказів вбачається погіршення матеріального стану позивача з часу стягнення з нього аліментів, як і зміна його сімейного стану на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), що дає підстави відповідно до ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів.
Крім того, як такі, що не впливають на правильність прийнятого рішення та не містять в собі підстави для його скасування, підлягають відхиленню інші доводи апеляційної скарги. 

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін. 

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 травня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної постанови – 13 липня 2026 року. 

Головуючий    _ _ _ _ _ _ _ _ _ _     В.В. Майданік

Судді:     _ _ _ _ _ _ _ _ _ _  Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _  І.В. Склярська