Справа № 192/3464/25 
Провадження № 2/192/761/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

04 серпня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання – Чернишкіної А. В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Алекскредит» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4456051 від 27 січня 2021 року в розмірі 47 845 гривень 00 копійок. 
На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 січня 2021 року між позивачем та відповідачем за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Алекскредит», було укладено Договір про надання кредиту № 4456051 (надалі – Договір позики), шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача № PS4456051.
Відповідно до умов цього договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 7 000 гривень 00 копійок з базовим періодом – 30 днів та фіксованою відсотковою ставкою – 1,45 % в день. 
Позивач посилається на те, що виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, а відповідач всупереч умов Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем. 
Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 7 000 гривень 00 копійок та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 40 845 гривень 00 копійок, а всього 47 845 гривень 00 копійок. 
Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.6 зворот). 
Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.94). Відзив на позов не надав. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 04 серпня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зм іст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. 
Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 27 січня 2021 року між сторонами за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua було укладено електронний Договір про надання кредиту № 4456051 з одночасним підписанням паспорту споживчого кредиту (а.с.22-32).
Відповідно до умов укладеного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 7 000 гривень 00 копійок в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника з базовим періодом користування кредитом до 26 лютого 2021 року зі сплатою за цей період 1,45 % за день користування грошовими коштами та зі спеціальним періодом з 27 лютого 2021 року по 25 серпня 2021 року зі сплатою за цей період 3,00 % за день користування грошовими коштами. 
Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується комбінацію літер та цифр, що розташовані на останній сторінці Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.26). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожен примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа.
Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 05 листопада 2024 року про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 4456051 від 27 січня 2021 (а.с.33), банківської виписки АТ КБ «Приватбанк» (а.с.88,89) позивач перерахував на рахунок відповідача 414949371216183 суму кредиту – 7 000 гривень 00 копійок. 
Пунктом 2.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за його користування та неустойку в разі її нарахування. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що згідно наданого розрахунку станом на 25 серпня 2021 року у відповідача існує заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 7 000 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 40 845 гривень 00 копійок, а всього 47 845 гривень 00 копійок, від сплати яких відповідач ухиляється(а.с.35-37).
Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Отже судом встановлено отримання відповідачем кредиту, невиконання умов договору в частині повернення кредитних коштів, що призвело до прострочення тіла кредиту. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та його право захистити своє порушене право шляхом зобов`язання відповідача, як боржника, виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків за його користування. 
Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача, відзив на позов не надав, а тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих відсотків суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. 
Судом встановлено, що відсотки були нараховані за період з 27 січня 2021 року по 25 вересня 2021 року включно, тобто з моменту видачі кредиту та до дати його повернення згідно умов договору. 
Статтями 551, 616 ЦК України передплачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
Оскільки нарахована позивачем заборгованість за відсотками в розмірі 40 845 гривень 00 копійок не є неустойкою, а є щоденною платою за користування наданими коштами в кредит, з якими відповідач погодився та підписав Договір, тому суд вважає, що підстави для зменшення розміру таких відсотків, які не є неустойкою – відсутні. 
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що відповідач, порушив зобов`язання за укладеним кредитним договором та має заборгованість на загальну 47 845 гривень 00 копійок, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 14).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Алекскредит» (02094, м. Київ, пр-т Л. Каденюка,буд. 23, код в ЄДРЮОФОПГФ - 41346335) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь з обмеженою відповідальність «Алекскредит» (02094, м. Київ, пр-т Л. Каденюка,буд. 23, код в ЄДРЮОФОПГФ - 41346335) заборгованість за кредитним договором № 4456051 від 27 січня 2021 року станом на 25 серпня 2021 року у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту та 40 845 (сорок тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками, а всього 47 845 (сорок сім тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь з обмеженою відповідальність «Алекскредит» (02094, м. Київ, пр-т Л. Каденюка,буд. 23, код в ЄДРЮОФОПГФ - 41346335) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 04 серпня 2026 року.

Суддя Н. О. Щербина