Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/4897/26 
Провадження № 2/644/3947/26 

28.07.2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
за участю секретаря судових засідань Радченко І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
УСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 6722754 від 27.09.2025 року у розмірі 25544,00 грн. та судові витрати у справі.
В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», позивач посилається на те, що 27.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит №6722754, за умовами якого Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. строком на 360 днів (з 27.09.2025 по 21.09.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2070,00 грн.).
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №6722754 від 27.09.2025 року передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., Відповідач отримав грошові кошти, однак належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договорами позики та заборгованості за процентами не виконав.
Також позивач зазначає, що набув право вимоги до відповідача на підставі договорів факторингу, просить стягнути заборгованість в судовому порядку.
Також, просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Ухвалою суду від 14.05.2026 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При подачі позовної заяви просили проводити розгляд справи заочно.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання  судових повісток за зареєстрованою адресою проживання, конверти повертаються з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Ухвалою суду від 28.07.2026 року, суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.
27.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про Кредитної лінії (Надійний) № 6722754, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора 162306, який було здійснено за посередництвом системи BankID НБУ, на підтвердження чого суду надано довідку про ідентифікацію.
Отже, відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу кредит в розмірі 12000,00 грн. (п.2.2.1 договору) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно п. 2.2.2 договору визначено, що строк кредитування складає 360 днів, денна процентна ставка згідно з пунктом 2.3.1 договору складає 0,998%., комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2070,00 грн.).
Відповідно до пункту 3.2 кредитного договору реєстрація на Сайті відбувається на Сторінці реєстрації. Для проходження процедури реєстрації, Позичальник заповнює всі поля форми реєстрації, керуючись, при необхідності, підказками Сайту. При реєстрації на Сайті, Позичальник вказує дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати Кредит. Зазначена картка проходить прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку. При проходженні процедури верифікації Позичальник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з Політикою конфіденційності.
Згідно із зазначеною умовою договору, позичальником було зазначено номер платіжної картки, на яку він хотів отримати кредитні кошти, а саме Номер електронного платіжного засобу:  НОМЕР_1 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 12000,00 грн., на картку №  НОМЕР_1 , на підтвердження чого надано довідку про здійсненя наступної платіжної операції ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № cc22378d-3fc6-4a84-912f-16aeff10ddb2 від 27.09.2025.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладання з відповідачем кредитного договору №6722754 від 27.09.2025 року та надання відповідачу 12000,00 грн. кредитних коштів.
Щодо переходу (відступлення) права вимоги за договорами №6722754 від 27.09.2025 року укладеним первісним кредитором та відповідачем, суд зазначає наступне.
25.02.2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №25/02/26, згідно якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до відповідача за кредитним договором №6722754 від 27.09.2025 року.
На підтвердження вказаного факту суду надано реєстр боржників до договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року, підписаний обома сторонами договору факторингу та платіжну інструкцію на підтвердження його виконання.
Суд вважає, що перехід права вимоги за кредитними договорами проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази.
Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за договором № 6722754 від 27.09.2025 року за його розрахунками становить 25544,00 грн., з яких:
- 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7544,00 грн. сума заборгованості за процентами;
- 6000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування».
За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за кредитним договором №6722754 від 27.09.2025 року. Суд вважає підтвердженими належними та допустимими доказами наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінпром Маркет» за договором №6722754 від 27.09.2025 року на суму отриманого кредиту в розмірі 12000,00 грн. та на суму нарахованих відсотків в розмірі 7544,00 грн.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, розрахунки позивача не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача та нового кредитора за кредитним договором стосовно суми кредиту та нарахованих відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню в визначеній у позовній заяві сумі.
Що стосується вимог про стягнення штрафних санкцій, а саме пені в сумі 6000,00 грн. за договором № 6722754 від 27.09.2025 року, суд вважає, що вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, позивачем заявлено вимоги на суму 25544,00 гривень та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., судом задовольняються позовні вимоги позивача на суму 19544,00 гривень (76,51), тобто стягненню підлягає судовий збір в сумі 2037,03 грн (19544,00х2662,40/25544,00)
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі позивачем надано наступні докази: договір про надання правничої допомогу №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, з додатками до нього, а, також Витяг з Акту №9ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025р. 
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Відповідно до дослідженого судом Акту №9ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року вартість наданих послуг складається з вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви вартість яких склала 500 грн, Судовий супровід в суді першої інстанції: Підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді (Адвокат самостійно подає позовну заяву від імені Клієнта, представляє інтереси як представник Клієнта в суді) вартістю 4000 грн.
Отже, враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено частково, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь товариства в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 3442,95 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором № 6722754 від 27.09.2025 року, яка складається з заборгованості за кредитом 12000,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 7544,00 грн., а всього в розмірі 19544 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні 00 копійок.
В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про стягнення пені, - відмовити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2037,03 та на професійну правничу допомогу в сумі 3442,95 грн, а всього 5479 (п`ять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 98 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 28.07.2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя         О.В. Бугера