Справа № 558/308/26
номер провадження 2/558/246/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року  селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Березюк І.М.,

за участю: 
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Факторинг Партнер» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за договором №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.09.2021 між ТОВ «Просто Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 016/03352/09/21. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Просто Позика» надало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у розмірі 40 000 гривень 
Згідно умов вищевказаного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього договору, перерахування (видачі) коштів відповідачу, та становить 270 днів. 
За користування кредитними коштами відповідач ОСОБА_1 ,як позичальник, зобов`язаний сплачувати проценти. 
Кредитодавець ТОВ «Просто Позика» належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Натомість відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, прийняв на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним у строки та на умовах, визначених кредитним договором
01.05.2024 було укладено договір № 54-ФП-ПП-202405 відповідно до якого ТОв «Просто Позика» відступило на користь ТОВ «Фактор П» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/03352/09/21, де позичальником є відповідач ОСОБА_1 
30.01.2026 було укладено договір № 30-01/26 відповідно до якого ТОВ «Фактор П» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/03352/09/21 від 23.09.2021 року, де позичальником є відповідач ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 016/03352/09/21 від 23.09.2021 року.
На момент подання позовної заяви відповідач ОСОБА_1 , усупереч умовам кредитного договору та взятим на себе договірним зобов`язанням, не здійснив повернення отриманих кредитних коштів у строки, визначені договором і графіком платежів, а також не сплатив у повному обсязі нараховані відповідно до узгоджених умов договору платежі. Зазначене свідчить про невиконанняв відповідачем своїх договірних зобов`язань та є порушенням умов кредитного договору. 
Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року станом на день формування позовної заяви становить 89 233 гривень з яких заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 37 865.24 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 51 367.76 гривень.
Керуючись умовами договору №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року, чинним цивільним та цивільним процесуальним законодавством України позивач ТОВ «Факторинг Парнерс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 кредитну заборгованість в сумі 89 233 гривні, та судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 гривень та витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 гривень.
02.06.2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 85). 
Позивач на розгляд справи по суті 08.09.2026 року не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином(а.с.93).
У позовній заяві позивач просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 2).
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 08.09.2026 року під час розгляду справи по суті позовні вимоги визнав повністю. При цьому, клопотав перед судом, в разі задоволення позовних вимог, при стягненні з нього понесених позивачем судових витрат, зменшити розмір витрат на правничу допомогу до п`яти тисяч гривень. 
Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви.
23.09.2021 року між ТОВ «Просто Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №016/03352/09/21. 
Відповідно до умов вищевказаного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту його підписання, перерахування (видачі) коштів позичальнику, та становить двісті сімдесят днів.
За користування кредитними коштами відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, зобов`язаний повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування ним у строки та на умовах, визначених кредитним договором(а.с.18).
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Просто Позика» зобов`язалося надати відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у розмірі 40 000 гривень(а.с.18)..
Згідно видаткового касового ордера, на підставі кредитного договору №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року відповідачу ОСОБА_1 було видано грошові кошти в сумі 40 000 гривень(а.с.65).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Щодо наявності у позивача ТОВ «Факторинг Парнерс» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 про повернення заборгованості за укладеним кредитним договором №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року суд наголошує на такому.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Норми ст. 516 ЦК України вказують, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
01.05.2024 було укладено договір № 54-ФП-ПП-202405 відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступило на користь ТОВ «Фактор П» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/03352/09/21 від 23.09.2021 року, який укладався з відповідачем ОСОБА_1 
30.01.2026 було укладено договір № 30-01/26 відповідно до якого ТОВ «Фактор П» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 016/03352/09/21 від 23.09.2021 року, який укладався з відповідачем ОСОБА_1 (а.с.22-37).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до письмового розрахунку ТОВ «Просто Позика», станом на 01.05.2024 рік на момент відступлення правав вимоги загальний розмір боргу відповідача ОСОБА_1 по укладеному ним кредитному договору №016/03352/09/21 від 23.09.2021 року становить 89 233 гривні, з яких: 37 865,24 гривні заборгованість по кредиту; 51 367,76 гривень заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом (а.с.7).
Позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до відповідача ОСОБА_1 підтверджуються і іншими дослідженими судом доказами.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту укладення кредитного договору і невиконання своїх грошових зобов`язань. Таким чином, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача, суду також не надано.
Таким чином, вимоги ТОВ Факторинг Партнерс» про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрату суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 2662,40грн, оскільки позов задоволений у повному обсязі.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» надавалась правнича допомога Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на загальну суму 25 000 гривень (а.с.53).
Правнича допомога складалася з надання усної консультації, складання позовної заяви та письмова послуга з вивчення документів клієнта з посиланням на нормативно-правові акти, підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики (а.с.53).
Частиною 4 ст. 137 встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).
Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17.
Суд вважає, що заявлені позивачем судові витрати у сумі 25 000 гривень є неспівмірними із складністю цієї справи, ціною позову( 89 233 гривні), наданими адвокатським об`єднанням обсягом послуг, затраченим часом на надання правничої допомоги. Визначені позивачем судові витрати на надання правничої допомоги не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Таким чином, враховуючи клопотання відповідача про зменшення одного із видів судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 610, 812, 615, 625, 629, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст.12, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-283, 354 Цивільного процесуального України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (ЄДРПОУ 42640371, поштовий індекс 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок № 6, офіс 521) до  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягненння заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за кредитним договором № 016/03352/09/21 від 23.09.2021 року у розмірі 89 233 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті тридцять три) гривні 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" понесені позивачем судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шітдесят дві) гривні 40 копійок та судові витрати по справі у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 14.09.2026 року..

Суддя        Дмитро МЕЛЬНИК