Справа № 287/1460/25
провадження 2/287/280/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

10 липня 2026 року      м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Горготи Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 07.08.2010 по 03.02.2012 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу місце проживання дитини визначено разом із матір`ю. Позивачка вказує, що відповідач протягом тривалого часу повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: не спілкується з донькою, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням та розвитком, матеріальної допомоги не надає, аліменти добровільно не сплачує, внаслідок чого утворилася значна заборгованість.
Позивачка зазначає, що 03.09.2016 вона повторно уклала шлюб. Її чоловік фактично виконує обов`язки батька щодо дитини: забезпечує її матеріально, приділяє увагу вихованню, піклується про неї та створює належні умови для її розвитку.
Також позивачка посилається на те, що дитина успішно навчається, забезпечена належними умовами для проживання, виховання та розвитку, тоді як відповідач протягом багатьох років жодним чином не бере участі у її житті. Крім того, рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки.
Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18.05.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та постановити заочне рішення.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та постановити заочне рішення.
Пояснила, що має доньку, якій виповнилося 15 років. Після народження дитини спільне проживання з відповідачем фактично припинилося, а після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом із нею.
За словами позивача, відповідач із моменту припинення сімейних відносин жодного разу не відвідував доньку, не брав участі в її вихованні, не цікавився її життям, навчанням, станом здоров`я чи потребами, не підтримував із нею жодних особистих стосунків та не надавав матеріальної допомоги. Аліменти добровільно не сплачував, а також не дарував дитині подарунків, не купував одяг, не надавав коштів на її утримання та будь-якої іншої допомоги. Відповідач протягом багатьох років не вчиняв жодних дій, спрямованих на відновлення чи налагодження стосунків із донькою.
Позивач зазначила, що у 2016 році повторно одружилася. Її чоловік фактично виконує обов`язки батька щодо доньки: піклується про неї, виховує, матеріально забезпечує, підтримує та ставиться до неї як до рідної дитини. Саме в сім`ї позивача дитина отримує належну турботу, любов і підтримку.
За словами позивача, донька навчається у ліцеї, має високий рівень навчальних досягнень, характеризується як товариська, стримана, врівноважена та неконфліктна дитина. Позивач постійно бере участь у навчанні доньки, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок із класним керівником та здійснює належне виховання дитини, тоді як відповідач жодної участі у її житті не бере.
Позивач також повідомила, що декілька років тому донька, побачивши, що в її подруги є як біологічний батько, так і вітчим, самостійно вирішила знайти свого біологічного батька та відновити з ним спілкування. Знайшовши номер його мобільного телефону, донька зателефонувала відповідачу та повідомила, що телефонує його донька. У відповідь відповідач сказав їй забути його номер телефону та більше йому не телефонувати. На думку позивача, така поведінка відповідача остаточно підтверджує його небажання брати будь-яку участь у житті дитини.
Відповідач у судові засідання, призначені на 02.02.2026, 16.03.2026, 18.05.2026 та 02.07.2026, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку як шляхом направлення судових повісток за відомою суду адресою, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подав.
Представник третьої особи – органу опіки та піклування – у судовому засіданні позов підтримала та вважала доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки.
Пояснила, що відповідач тривалий час не бере участі у вихованні дитини, не підтримує з нею зв`язку та не надає їй матеріальної допомоги. На засідання органу опіки та піклування для надання пояснень щодо питання позбавлення його батьківських прав він не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про його проведення. На думку представника органу опіки та піклування, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям, вихованням і розвитком доньки та не виявляє наміру змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків.
У судовому засіданні суд з`ясував думку неповнолітньої ОСОБА_3 , яка повідомила, що проживає разом із матір`ю, вітчимом та братами. За її словами, вітчим ставиться до неї як до рідної доньки, піклується про неї та фактично є для неї батьком.
Неповнолітня також пояснила, що біологічного батька не знає та не бажає підтримувати з ним будь-які стосунки. Приблизно у десятирічному віці вона самостійно зателефонувала відповідачу, повідомивши, що є його донькою, однак у відповідь почула, щоб більше не телефонувала йому та забула його номер телефону. Після цього жодного спілкування між ними не було. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав, оскільки своїм справжнім батьком вона вважає вітчима.
У ч. 4 ст. 223 ЦПК України зазначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечував про ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 03.02.2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого органом державної виконавчої служби, станом на 24.04.2025 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання доньки становить 286 238 грн 25 коп.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 06.06.2025 № 80, затвердженим рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Із характеристики, наданої навчальним закладом, убачається, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, має високий рівень навчальних досягнень, відповідально ставиться до навчання, не пропускає занять без поважних причин, є товариською, врівноваженою та неконфліктною. Питаннями її навчання та виховання займається виключно мати, яка підтримує постійний зв`язок із закладом освіти, тоді як батько участі у навчанні та вихованні дитини не бере.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб від 03.09.2016 позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Від спільного шлюбу із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилися ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання рішення суду про стягнення аліментів органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження, однак відповідач тривалий час рішення суду не виконує, аліменти добровільно не сплачує, у зв`язку із чим утворилася значна заборгованість.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі – СК України), батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до чинного СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав.
Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України).
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_3 . Такий висновок підтверджується висновком органу опіки та піклування, характеристикою навчального закладу, матеріалами виконавчого провадження та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, а також узгодженими між собою поясненнями позивача, представника органу опіки та піклування й самої неповнолітньої дитини.
Судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться її життям, навчанням, станом здоров`я та розвитком, не підтримує з нею особистих стосунків, не забезпечує її матеріально, не виконує рішення суду про сплату аліментів та не вживає будь-яких заходів для відновлення сімейних відносин із дитиною. При цьому з пояснень неповнолітньої вбачається, що навіть після її особистої спроби налагодити спілкування відповідач відмовився підтримувати з нею будь-який контакт, запропонувавши більше йому не телефонувати, що свідчить про свідоме небажання брати участь у житті доньки.
При вирішенні спору суд виходить із необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини. Судом встановлено, що всі обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку доньки виконує її мати, яка створила належні умови для її проживання та розвитку. Дитина проживає у повній сім`ї разом із матір`ю та вітчимом, який фактично виконує щодо неї обов`язки батька, забезпечує належне виховання, піклується про неї та користується її довірою. Водночас біологічний батько протягом багатьох років повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а сама дитина не підтримує з ним жодного емоційного зв`язку та просить позбавити його батьківських прав. За таких обставин позбавлення відповідача батьківських прав відповідає найкращим інтересам дитини та сприятиме належному захисту її прав і законних інтересів.
За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях відповідача наявне свідоме та винне ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому позов підлягає задоволенню.
Оскільки позов підлягає задоволенню, на підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі статті 51 Конституції України, статей 19, 164-166, 180-185, 190-191 СК України, керуючись статтями 12-13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на сплату судового збору за розгляд цивільної справи в розмірі 1211 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає обчислюватися з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування Олевської міської ради Житомирської області, місцезнаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, буд. 2, Коростенського району, Житомирської області, ЄДРПОУ 04343470.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник