| 1 | Справа № 335/8589/26  2-а/335/180/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нововоронцовський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 через свого представника- адвоката Андрієвську Л.О. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 7116465 від 01.05.2026 року, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень за ч.4 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Постановою серії ЕНА № 7116465 від 01.05.2026 Позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень за ч.4 ст.126 КУпАП за те, що 01.05.2026 року о 02-34 год. він, рухаючись автодорогою Н08 (Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя), керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe", н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керуванням транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Позивач вважає постанову незаконною з наступних підстав. Вважає, що автомобіль, яким керував позивач був зупинений без належних на те підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що побить подальші докази та штрафи недійсними. Оскаржувана постанова також не містить відомостей про причину запинки. 
Також вважає недоведеним факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, оскільки не надано доказів, про те, що позивач був позбавлений права керування. Так, в постанові серії ЕНА № 7116465 від 01.05.2026 немає інформації про те, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом. До постанови в якості доказу також не надається інформація про те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, тому вважає його притягнення до адміністративної відповідальності незаконним.
Ухвалою судді від 06 серпня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску та квитанції про сплату судового збору.
18.08.2026 року представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду та квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою судді від 19.08.2026 року поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом, позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
21.08.2026 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, вважає доводи позивача необґрунтованими, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. До відзиву долучений відеозапис.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що Постановою інспектора поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області серії ЕНА №7116465 від 01 травня 2026 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП. Відповідно до постанови, 01.05.2026 о 02:34:08, ОСОБА_1 , керував на трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя транспортним засобом "Hyundai Santa Fe", н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР України- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Предметом розгляду даної справи є правомірність та обґрунтованість вказаної постанови. 
До даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правила дорожнього руху.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 21.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).
В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови стороною відповідача до відзиву додано відеозапис, при дослідженні якого судом встановлено, що зупинка транспортного засобу, яким керував позивач, мала місце в умовах воєнного стану під час проїзду блокпоста, тому в поліцейського було достатньо підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію".
Також зафіксовано, що під час перевірки документів було встановлено, що Позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, згідно постанови Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 лютого 2026 року, яка набрала законної сили 20.02.2026.
Про наявність вказаного судового рішення було повідомлено ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, він не заперечував, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак зазначив, що про результат розгляду справи у суді та про позбавлення права керування йому було невідомо.
Суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність доказів факту порушення ОСОБА_1 вимог ч.4 ст. 126 КУпАП, оскільки дослідженими доказами, зокрема, відеозаписом підтверджено рух автомобіля, керування ним саме позивачем ОСОБА_1 та наявність судового рішення, яке набрало законної сили 20.02.2026 року, яким ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Отже, факт вчинення Позивачем адміністративного порушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП наявний та доведений, оскільки повністю підтверджений долученим до відзиву відеозаписом.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.
Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається, в тому числі, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.4 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, поліцейський діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою особою, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; зазначення реквізитів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З огляду на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, оскаржувану постанову винесено уповноваженою особою з дотриманням процедури, встановленої Кодексом України про адміністративне правопорушення, її зміст відповідає вимогам статті 283 КУпАП, адміністративне стягнення відносно позивача застосовано у межах санкції статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.ст. 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нововоронцовський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності– залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ); 
Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (адреса: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, Код ЄДРПОУ 40108646);
Третя особа: Нововоронцовський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (74200, Херсонська область, Бериславський район, с.Нововоронцовка, пр.Черкаський, б.14, ЄДРПОУ 34137370).

Суддя: В.В. Калюжна