З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2026 | Справа №607/5882/26 Провадження №2/607/3982/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі :
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до громадянки Грузії ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:
 
Позивач ОСОБА_1 , який є громадянином України, 18.03.2026 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, яка є громадянкою Грузії ОСОБА_3 , який укладено 09 квітня 2021 року у місті Тернополі та у якому у сторін неповнолітніх дітей не має. Позивач вказав, що він не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем, шлюб між ними сторонами існує формально, сторони не підтримують шлюбних відносин, а тому просить його розірвати. 
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_4 відзиву на позов не подавала.
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Заводська М.Л. в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує та просить задовольнити, щодо заочного вирішення справим не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, шляхом опублікування оголошення про її виклик, що підтверджується документально. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства, визначається правом України.
Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
У ст. 18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.
Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.
Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.
Відтак, суд вважає за необхідне до зазначених правовідносин при вирішенні справи про розірвання шлюбу застосувати законодавство України.
Судом установлено, що громадянин України ОСОБА_1 та громадянка Грузії ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 09 квітня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 09 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис 421.
Неповнолітніх дітей від шлюбу в сторін не має.
Судом із змісту поданого позову з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем.
Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. 
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Натомість позивачем зазначено, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам та він не бажає перебувати у даному шлюбі із відповідачем.
Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
За таких обставин, суд вважає, що даний шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 280, 289 ЦПК України, суд, – 
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_1 та громадянкою Грузії ОСОБА_6 , зареєстрований 09 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис 421.
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_7 сплачений ним судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Дані про учасників справи:
Позивач: громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: громадянка Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя | В. В. Ромазан