Справа № 953/4419/25
н/п 2/953/233/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 серпня 2026 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зуба Г.А.,
за участю: секретаря Кулікової Т.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», в інтересах якого діє представник - Пархомчук С.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №96565 від 06.12.2019 у розмірі 23490 грн, з яких: 4500 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18990 грн - прострочена заборгованість за процентами. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 (далі за текстом - Відповідач) укладено кредитний договір № 96565 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір) про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з умовами Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4500,00 гривень; дата надання кредиту: 06.12.2019; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів. На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025, відповідно до якої 06.12.2019 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів. 
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 23490,00 грн., (Двадцять три тисячi чотириста дев`яносто гривень 00 копiйок), яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4500,00 гривень (Чотири тисячi п`ятсот гривень 00 копiйок). Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 18990.00 грн (Вiсiмнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень 00 копiйок).
28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 
08.05.2025 до суду надійшла вказана позовна заява та розподілена судді Бобко Т.В.
Ухвалою судді від 09.05.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
14 травня 2025 року ОСОБА_1 в приміщенні суду ознайомився з матеріалами справи, про що наявна розписка (а.с. 46).
Згідно інформації, внесеної в систему повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025, справу перерозподілено судді Зубу Г.А. у зв`язку з достроковим закінченням відрядження та відрахування зі штату судді Бобко Т.В.
02.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить: поновити строк на подачу відзиву; застосувати позовну давність до всіх позовних вимог; в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - відмовити повністю; судові витрати покласти на позивача. Крім того, зазначає, що заперечує проти позову, та вважає, що позовні вимоги Товариства є необгрунтованими, а також подані позивачем із спливом позовної давності, про застосування якого робить заяву, а тому не можуть бути задоволені судом. Відповідач дізнався про існування позовних вимог випадково із реєстру судової лади. Позивачем не надано жодного документу, з якого б вбачалось про наявність боргу у відповідача в розмірі, який визначений ним в позові та з чого саме він складається. В позовній заяві не має оригіналу договору. Також, у позовній заяві позивач вважає, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов?язуюсь виконувати його умови, але ці твердження Товариства є надуманим та безпідставним. Немає жодного документу, за яким відповідачу був вручений саме оригінал договору та відповідачу відкривався б рахунок UA та за яким саме договором (оригіналу договору та інших оригіналів в матеріалах справи таких документів немає). Відповідно і немає жодного документу, що підписаний був би відповідачем про погодження сум процентів, пені, розрахунково-касового обслуговування, інших дій. Акцентує увагу на тому, що у відповідача не могла утворитись така заборгованість, відповідачу незрозуміло, звідки позивач взяв таку суму боргу, відповідачем не визнається така сума, що вже свідчить про те, що заборгованість спірна та має шахрайський характер з боку позивача. У позові позивач зазначає, що відповідач за договором № 96565 від 06.12.2019 отримав у розмірі 4500, 00 гривень, однак, відповідач не отримував ні які кредитні кошти. Перерахування грошових коштів саме позивачем по реквізитах із власного рахунку на реквізити відповідача власного рахунку також оригіналів в матеріалах справи не має. Немає оригіналу покупки права вимоги іншим кредитором боргу у первісного кредитора та за яку суму було продано та придбан борг, доказів плати боргу, повідомлення відповідача про заміну кредитора. В позовній заяві та матеріалах справи не має жодного документу оригіналу, що ставить під сумнів усі позовні вимоги позивача необґрунтованими та задоволенню позовної заяви не підлягають. Відсутність доказів перерахування грошей кредиторів - самостійна і надійна причина відмови в позові. Жодних доказів звернення до первісного кредитора та відповіді про причини неможливості отримання підтвердження переказу коштів з власного рахунку первісного кредитора не надано. Докази руху коштів у нього та у первісного кредитора відсутні, а наявні лише у банку Відповідача. Це суперечить наданій ним копії Договору про безготівкову видачу кредитних коштів. 
Вважає, що всі документи додані до позовної заяви без жодного оригіналу та оригінальних підписів. Застосуванням механічних засобів відтворення його власноручного підпису факсиміле, при цьому використання технічних засобів чи факсиміле при підписанні позовних заяв, договорів та іншіх документів при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством. Положеннями ч. 2 ст. 175 ЦІК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Використання в такому випадку факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису процесуальним законом не допускається. Відповідачем подається клопотання до відзиву про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, або відмовити позивачу у токових витратах. Клопотання про витребування оригіналів документів існуючих та не поданих позивачем. Позивачем належним та допустимими доказами не доведено (не надано виписки за картковими рахунками) факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача (факт укладення договору кредиту) та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом. За таких обставин, оскільки у позивача було відсутне право стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти, штрафні санкції, нараховані в межах строку дії не існуючого кредитного договору про стягнення цих сум, та суму боргу після закінчення строку дії позовної давності, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК, Товариство не заявляло, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за його безпідставністю (а.с. 49-81). 
03 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Пархомчук С.В. направив заяву про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи №953/4419/25 в суді першої інстанції становить 10500 гривень (десять тисяч п`ятсот) гривень, що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 03.06.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 03.06.2025 (а.с. 83-99).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2025 цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (ЄДРПОУ 42228158, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження судді Зуба Г.А.
09.06.2025 шляхом направлення через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, зокрема, наступне. Кредитний договір з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до умов кредитного договору, невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику (далі - Правила). Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Первісного кредитора та є в загальному доступі. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Тому кредитний договір, який укладений між сторонами в електронній формі має силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. На сайті клієнт самостійно у межах встановленого ліміту обирає суму кредиту та бажаний строк отримання кредиту. Після натискання позначки «отримати кредит» клієнт отримує доступ до заявки на отримання кредиту. Заявник здійснює заповнення заявки на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. Заповнюючи заявку, заявник підтверджує свою обізнаність із умовами Правил та надає свою згоду на передачу Фінансовій установі своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану заявника та його спроможності виконати зобов`язання за договором. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Фінансової установи здійснює реєстрацію заявника на сайті та формує Особистий кабінет, де споживач має змогу ознайомитися з договором(ами), поточним станом заборгованості, оплатити кредит тощо. «Індивідуальна» частина договору - містить всі істотні умови кредитного договору, визначені Цивільним кодексом України (суму кредиту, процентну ставку за користування, строк надання кредиту), а також всі необхідні умови, зазначені в статті 6 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Електронний примірник «індивідуальної» частини кредитного договору надсилається на електронну адресу клієнта, а також зберігається в особистому кабінеті. На вимогу клієнта Кредитодавець може надати кредитний договір на паперовому носії. В результаті, пройшовши весь алгоритм дій при укладенні кредитного договору вищевикладене є підтвердженням того, що кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладено в письмовій формі та підписано сторонами які узгодили всі умови, так як без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу Відповідачем на сайт Кредитодавця за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Кредитодавцем не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто Відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. Відповідно до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа….». 
Крім того, вказує, що відповідно до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Звертає увагу на те, що ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та Відповідач - ОСОБА_1 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в повній мірі доведено факт отримання Відповідачем кредитних коштів та наявності відповідної заборгованості. 06.12.2019 р. ОСОБА_1 укладаючи кредитний договір № 96565 з ТОВ «ЗАЙМЕР» погодився на умови визначені цим договором, зокрема, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. за цим Договором, Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04-01-2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.1.3. за цим Договором, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована Відповідно п.2.3 за цим Договором, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .. Саме цим ТОВ «ЗАЙМЕР» гарантує, що йому належить право вимоги по всім Кредитним договорам переуступлених до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», в тому числі по Кредитному договору № 96565 від 06.12.2019. Вважає, що Позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «ЗАЙМЕР» до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» відносно ОСОБА_1 , а твердження Відповідача щодо не доведення Позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Необхідно звернути увагу суду, що разом з позовною заявою було долучено платіжне доручення № 1653 від 02.11.2021, платіжне доручення № 1672 від 23.11.2021 та платіжну інструкція № 432 від 02.11.2021, як підтвердження сплати відповідно до договору факторингу № 01-28/10/2021. 
Зазначає, що строк позовної давності щодо звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 96565 від 06.12.2019 було продовжено на строк дії карантину. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи та беручи до уваги вищевикладене, можна дійти висновку що строк позивної давності не підлягає застосуванню до позивних вимог про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в даній цивільній справі не доведений, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с. 103-131). 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2025 витребувано в ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»: відомості про повний номер карти та банківські реквізити на ім`я ОСОБА_1 використані первісним кредитором для переказу коштів по кредитному договору; первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку коштів по кредитному договору від первісного кредитора на користь ОСОБА_1 ; виписку з банківського рахунку первісного кредитора за дату фактичного перерахунку грошових коштів на користь ОСОБА_1 по кредитному договору; інформацію про рух коштів по кредитному договору. 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2026 витребувано від Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»: Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 06.12.2019; Інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) карткового рахунку НОМЕР_1 ; Виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); Інформацію про надходження 06.12.2019 на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошових коштів в сумі 4 500,00 грн.
24.02.2026 на виконання ухвали від 30.01.2026 від Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» надійшли витребувані докази (а.с. 174-175).
02.03.2026 відповідачем ОСОБА_1 до суду подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, клопотання про перевірку судом оригіналів доказів, електронних доказів та виключення копій з числа доказів у справі на підтаві ст. 100 ЦПК України, клопотання про застосування спливу строків позовної давності, клопотання про звільнення відповідача від нарахування процентів, пені та інших платежів за порушення строків повернення кредиту під час карантину та воєнного стану (а.с. 177-213).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2026 витребувано у ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (код ЄДРПОУ: 42228158, адрема місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7): оригінал договору факторингу за № 01-28/100/21 від 28.10.2021; докази на підтвердження оплати ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на рахунок ТОВ «Займер» ціни за придбання прав вимоги (ціни продажу) за договором факторингу № 01-28/100/21 від 28 жовтня 2021 року, після здійснення якої право вимоги вважається відступленим фактору. Всі підписані оригінали, укладені правочини з додатками, додатковими угодами, актами та іншими супровідними документами; бухгалтерські документи щодо фактичного перерахунку грошових коштів за договором факторингу.
23.06.2026 представником позивача Пархомчуком С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду від 29.05.2026 про витребування доказів. До заяви в якості доказу додано Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 (а.с. 229-234).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 23.06.2026 представник позивача Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про виконання ухвали суду, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, просив позовні вимоги задовольнити повністю (а.с. 230 на звороті). 
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та поданих клопотаннях.
Суд, заслухавши доводи відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 06.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 96565, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора KL6777 (а.с. 15-18).
На умовах, встановлених договором, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4500, 00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Умовами договору визначені також такі умови.
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04-01-2020. Строк дії договору 30 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами (п. 1.2. Договору).
Пунктом 1.3. Договору передбачено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.
Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (п. 1.4. Договору).
Датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта (п. 1.5. Договору).
Згідно з п. 1.6. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.cly.com.ua.
Відповідно до п. 2.1. Договору Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 
Згідно з даними, які містяться в Довідці ТОВ «ЗАЙМЕР» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №96565 від 06.12.2019 ідентифікований ТОВ «ФК «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора); здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua: одноразовий ідентифікатор: KL6777, дата відправки ідентифікатору позичальнику 06.12.2019, номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 9).
Відповідно до п. 3.4.2. Договору Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором.
Згідно з п. 6.1. Договору цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Договір підписаний ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL6777, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» (а.с. 18).
Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 96565 від 06.12.2019 визначено Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 19).
Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 1810/02 від 25.02.2025, яка складена директором ТОВ «Платежі Онлайн» Дмитром Ткаченком, відповідно до якої ТОВ «Платежі Онлайн» як технічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Сайт торговця: CLY.COM.UA; тип транзакції: видача. Дані транзакції: номер транзакції - 27558-88420-47468; сума, грн - 4500, 00; дата та час проведення: 2019-12-06 01:34:03; номер платіжної картки - НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки - PRIVATBANK (а.с. 36).
Відповідно до даних, які містяться в Інформаційному листі АТ КБ «ПриватБанк», який надійшов на виконання ухвали про витребування доказів від 30.01.2026, у ОСОБА_1 наявні карткові рахунки станом на 06.12.2019, зокрема: 1. Номер рахунку: НОМЕР_4 , номер картки: НОМЕР_5 , який було відкрито 19-05-2012; 2. Номер рахунку: НОМЕР_6 , номер картки: НОМЕР_7 , який було відкрито 28-08-2014 та закрито 31-12-2019; 3. Номер рахунку НОМЕР_8 , номер картки НОМЕР_8 , який було відкрито 03-05-2012 та закрито 30-04-2022. На ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту №  НОМЕР_9  ( НОМЕР_6 ) (а.с. 174).
Згідно з Випискою за договором № б/н за період 06.12.2019 - 06.12.2019, складеною АТ КБ «ПриватБанк» 10.02.2026, ОСОБА_1 06.12.2019 на картку  НОМЕР_9 надійшли кошти у сумі 4500, 00 грн. (а.с. 175).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЗАЙМЕР» за Договором № 96565 від 06.12.2019 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.10.2021, позичальнику ОСОБА_1 в період з 06.12.2019 по 03.09.2020 включно, нараховувалися відсотки по кредиту, та виникла заборгованість у загальному розмірі 23490, 00 грн., яка складається з: суми кредиту - 4500, 00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 18990, 00 грн (а.с. 124-130).
Згідно з Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 96565 від 06.12.2019 вбачається, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 23490, 00 гривень, який складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4500, 00 гривень, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 18990, 00 гривень (а.с. 7).
Також, відповідач ОСОБА_1 просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог позивача.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.
Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п.6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №911/3681/17).
Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. 
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
В подальшому, 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації.
Відповідно до п. 19 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором розрахована в межах строків позовної давності.
Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» (Клієнт) та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) укладено договір факторингу № 01-28/10/2021. Предметом договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На умовах, встановлених договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває права грошових вимог клієнта за цим кредитним договором, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором (а.с. 20-27).
Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (пункту 6.2.4 договору факторингу).
В якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор сплачує Клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 1444834,08 гривень без ПДВ (пункт 7.1. договору факторингу).
Оплата ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» на рахунок ТОВ «Займер» за вказаним договором факторингу підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень № 1653 від 02 листопада 2021 року, № 1672 від 23 листопада 2021 року, № 432 від 02 листопада 2021 року (а.с. 33-35).
У Витязі з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року визначено, зокрема, реквізити боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер договору: 96565, дата укладення договору: 06.12.2019, дата закінчення договору: 04.01.2020, залишок по тілу кредиту: 4500, 00 гривень, залишок по відсотках: 18990, 00 гривень, загальна сума заборгованості: 23490, 00 гривень, кількість днів прострочення: 601, телефон мобільний: НОМЕР_3 , серія та номер паспорта: НОМЕР_10 (а.с. 8).
Зі змісту виписки з особового рахунку за кредитним договором № 96565 від 06.12.2019 вбачається, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 23490, 00 гривень, який складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4500, 00 гривень, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 18990, 00 гривень (а.с. 7).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
У частині 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Зі змісту договору про надання фінансового кредиту №96565 від 06.12.2019, укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки договір про надання фінансового кредиту та додаток № 1 до нього укладені на сайті позикодавця, відповідач підписав їх одноразовим ідентифікаторам KL6777, ОСОБА_1 ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, про що слідує зі змісту довідки про ідентифікацію, то можна стверджувати, що договір та додаток №1 до нього були укладені належним чином у встановленому чинним національним законодавством порядку.
У вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, періодичність внесків, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту.
Умови Договору про надання фінансового кредиту є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Враховуючи викладене, договір про надання фінансового кредиту між сторонами є укладеним та позичальник ознайомлений з його умовами.
Суд, визначаючи наявність у позивача права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача, виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тлумачення ч. 1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (гл. 73 ЦК України).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ст. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України). Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 по справі № 906/1174/18 зроблений висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим, ч. 1 ст.203ЦК України встановлює, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 по справі № 910/12525/20).
У постанові від 18.10.2023 по справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 по справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 по справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 по справі № 5026/886/2012 тощо).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).
При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 по справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі № 752/8842/14-ц, постанови Верховного Суду від 21.01.2019 по справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 по справі № 910/11177/20).
Так, 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» (Клієнт) та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) укладено договір факторингу № 01-28/10/2021. Предметом договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На умовах, встановлених договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває права грошових вимог клієнта за цим кредитним договором, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором.
Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (пункту 6.2.4 договору факторингу).
В якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор сплачує Клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 1444834,08 гривень без ПДВ (пункт 7.1. договору факторингу).
Оплата ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на рахунок ТОВ «ЗАЙМЕР» за вказаним договором факторингу підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень № 1653 від 02 листопада 2021 року, № 1672 від 23 листопада 2021 року, № 432 від 02 листопада 2021 року (а.с. 33-35).
У Витязі з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року визначено, зокрема, реквізити боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер договору: 96565, дата укладення договору: 06.12.2019, дата закінчення договору: 04.01.2020, сума виданого кредиту: 4500, 00 гривень, залишок по тілу кредиту: 4500, 00 гривень, залишок по відсотках: 18990, 00 гривень, загальна сума заборгованості: 23490, 00 гривень, кількість днів прострочення: 601, телефон мобільний: НОМЕР_3 , серія та номер паспорта: НОМЕР_10 (а.с. 8).
Проте, порядковий номер боржника ОСОБА_1 у Витязі з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року не зазначено.
Зі змісту виписки з особового рахунку за кредитним договором № 96565 від 06.12.2019 вбачається, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 23490, 00 гривень, який складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4500, 00 гривень, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 18990, 00 гривень (а.с. 7).
23.06.2026 представником позивача Пархомчуком С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду від 29.05.2026 про витребування доказів. До заяви в якості доказу додано Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 (а.с. 229-234). 
З наданого Розширеного витягу Реєстру боржників до Договору факторингу вбачається, зокрема, порядковий номер: 4534, РНОКПП НОМЕР_2 , реквізити боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер договору: 96565, дата укладення договору: 06.12.2019, дата закінчення договору: 04.01.2020, залишок по тілу кредиту: 4500, 00 гривень, залишок по відсотках: 18990, 00 гривень, загальна сума заборгованості: 23490, 00 гривень, кількість днів прострочення: 601, серія та номер паспорта: НОМЕР_10 .
Разом з цим, наданий Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу, зокрема, до боржника ОСОБА_1 , укладений 24 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» за № 02-24122001, скріплений печатками Клієнта та Фактора. 
З наведеного слідує, що на момент звернення до суду з позовною заявою до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не перейшло Право Вимоги за борговим зобов`язанням до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №96565 від 06.12.2019.
Позивач, обґрунтовуючи позов, зазначає, що 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 . Копія Витягу з якого долучена до позову.
Разом з цим, 23.06.2026 представником позивача Пархомчуком С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду від 29.05.2026 про витребування доказів. До заяви в якості доказу додано Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу, укладений 24 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» за № 02-24122001, скріплений печатками Клієнта та Фактора (а.с. 229-234).
Оцінюючи ці докази, суд зазначає, що Витяг з Реєстру прав вимоги (а.с. 8) та Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу не містять інформацію, станом на яку дату нарахована заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, суми коштів, сплачені відповідачем у рахунок погашення заборгованості (за наявності), напрямки та підстави їх нарахування, відсутні відомості, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.
До того ж наступні сторінки Розширеного витягу Реєстру боржників до Договору факторингу не можливо розцінити, як частини цього Витягу, оскільки з них не має змоги встановити частиною якого витягу є зазначені сторінки, зокрема, не містять дати та номера.
З урахуванням зазначеного, суд вважає Витяг з Реєстру прав вимоги (а.с. 8) та Розширений витяг Реєстру боржників до Договору факторингу (а.с. 231-234) неналежними доказами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у справі відсутні належні докази, які підтверджують право позивача на стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №96565 від 06.12.2019 з відповідача ОСОБА_1 .
При цьому суд позбавлений підстав самостійно збирати докази під час розгляду справи.
Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог і, відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №755/18920/18.
З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №96565 від 06.12.2019 в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог понесені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81,141,263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (ЄДРПОУ: 42228158, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 21 серпня 2026 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ