Справа № 947/21777/26
Провадження № 2/947/5209/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси в складі: 
головуючого судді     Мальованого В.О. 
за участю секретаря     Кушнір Є.Ю., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в особі представника звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 22273грн., посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та стягнення судових витрат зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн , та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено. 
20.10.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту №6031747, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 7000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором M400265.
Кошти були надані шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» .
Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 22273 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованості за процентами за користуванням кредиту в сумі 12487 грн,, заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 20 календарних дні в сумі 2786 грн. 
У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 02.06.2026 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін. 
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02.06.2026 року витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжної картки № НОМЕР_1 , та підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) 20.10.2022 коштів в сумі 7000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 ,через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна».
У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 
Відзиву від відповідача до суду не надходило.
Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка відзиву на позов не надала, будь яких заяв чи клопотань від ньеї не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенню п. 3 ч. 1 ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. 
Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК).
Судом встановлено, що 20.10.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №6031747, відповідно до якого Кредитор надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, Знижена процентна ставка 1,89 % в день .
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором М400265.
Грошові кошти перераховано на картку споживача № НОМЕР_1 , що обумовлено сторонами в договорі.
Відповідачка, підписавши вказаний договір за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора, прийняла на себе зобов`язання за вказаним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами.
Дані обставини підтверджуються копією договору №6031747 від 20.10.2022, та Додатком №1 (графік платежів і таблиця обчислення загальної вартості кредиту), які долучені в якості доказів до справи. 
Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку №  НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» та відомостями наданими на запит суду АТ КБ «Приватбанк» від 11.06.2026.
Так , згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 на яку 20.10.2022 дійсно надійшло зарахування коштів в сумі 7000,00 грн., що підтверджується випискою по рахнку.
Відповідно до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором №6031747 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в сумі 19487 грн., з яких 7000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту, 12487 грн, , заборгованості за процентами.
Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в межах строку дії кредитного договору з дати договору факторингу донарахувало боржнику ОСОБА_1 проценти за 20 календарних днів в сумі 2786 грн. Таким чином відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 22273 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованості за процентами за користуванням кредиту в сумі 12487 грн,, заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 20 календарних дні в сумі 2786 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Авентус Україна» та розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». 
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.
При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. 
Судом встановлено, що відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати в судовому порядку.
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком. 
Крім того суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Авентус Україна» і позивач має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.
Вище викладені обставини повністю підтверджуються наданими позивачем та дослідженими судом доказами , які є належними та допустимими .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження вказаних витрат позивачем до суду надано: 
- копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024;
- копія заявки № 18941 від 17.04.2026 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12. 2024;
- акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №18941 від 18.05.2026 на суму 10000,00 грн.;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 на ім`я Столітній М.М.;
- ордер на надання правничої допомоги адвокатом Столітній М.М. від 27.04.2026.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правову допомогу в зазначеному розмірі в сумі 10000,00 грн., адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. 
Суд вважає за необхідне врахувати ціну позову, що матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, та те, що даний спір є малозначним , типовим і особливої складності не представляє. 
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2662,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16 525, 526, 530, 627, 629, 1048, 1049, 1054, 1056-1, ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд   
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27 прим.2) заборгованість за кредитним договором № 6031747 від 20.10.2022 в розмірі 22273 (двадцять дві тисячі гривень двісті сімдесят три) гривень 00 копійок, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., а всього 28935 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складений 17.09.2026 року.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27 прим.2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя:         В. О. Мальований