Єдиний унікальний номер 341/787/26 
Номер провадження 2/341/753/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Островської Н. І., за участю секретаря судових засідань Гомерди Г.М., розглянувши позовну заяву ТОВ «Споживчий центр" (юридична адреса: м. Київ, вул.. Саксаганського, 133А) до ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,
встановив:
04.05.2026 представник позивача Мохир Я.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 460,00 гривень, судових витрат та витрат, пов`язаних з надсиланням кореспонденції відповідачу.
Позов обґрунтовано тим, що 02.09.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 02.09.2025-100002146, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 217 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.04.2026 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 11 460,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованості по процентам в розмірі 4 650,00 грн, заборгованості за комісіями в розмірі 270,00 грн., заборгованості за обслуговування в розмірі 540,00 грн., та відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України в розмірі 3 000,00 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2026 року відкрито спрощене провадження по справі.
Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовних вимогах просив розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
22.05.2026 відповідач скерував на адресу суду відзив з додатками, в якому частково визнав позовні вимоги (щодо стягнення тіла кредиту та законних відсотків) та заперечив щодо стягнення штрафних санкцій (пені й штрафів). Причиною прострочення вказав стаціонарне лікування відповідача з 17.01.2026 по 27.01.2026 та з 28.01.2026 по 03.02.2026. Розгляд справи просив проводити без його участі.
У відповіді на відзив від 29.05.2026 представник позивача зазначила, що стягнення за споживчим кредитом є співмірними та жодних нарахувань поза межами строку кредитування позивачем не здійснювалось, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 02 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № № 02.09.05.2025-100002146 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору (а. с. 11-16).
За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 06.04.2026.
ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «E554 », а ТОВ «Споживчий центр» 02.09.2025 року перерахувало суму кредиту в розмірі 3 000,00 грн на вказану ОСОБА_1 платіжну картку номер НОМЕР_1 за допомогою системи іPay.ua- НОМЕР_2 , що підтверджується копією квитанції (а. с. 26).
Як наслідок, сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту 3 000,00 грн, строк кредитування - 217 днів; дата надання/видачі кредиту 02.09.2025; дата повернення (виплати) кредиту 06.04.2026; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується ставка «Стандарт»; комісія, пов`язана з надання кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 270, 00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів.
Відповідно розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.09.2025-100002146 від 02.09.2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 11 460,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі – 3 000,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 4 650,00 грн., залишок комісій – 810 грн., залишок відсотків за ст. 625 ЦК України – 3 000,00 грн. (а. с. 18-20).
З виписки № 268 та № 439 КНП «Галицької лікарні» вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 17.01.2026 по 27.01.2026 та з 28.01.2026 по 03.02.2026.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд встановив, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем в межах строку кредитування, а тому підлягають задоволенню.
Відповідач доказів погашення суми кредиту за кредитним договором та процентів за користування ним суду не надав, а також не надав доказів щодо неправильності або необґрунтованості наданого позивачем розрахунку.
Отже суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, передбачених умовами договору.
Щодо стягнення комісії за надання кредиту суд зазначає наступне. 
За умовами кредитного договору № 02.09.2025-100002146 від 02.09.2025 передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 270,00 грн.
Зазначеним договором передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір. Позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією, передбаченою законодавством України, зокрема ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.
В свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Аналізуючи умови даного кредитного договору, суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення комісії в сумі 270,00 грн. також підлягають задоволенню.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з нього на користь ТОВ «Споживчий центр" заборгованості за кредитним договором в розмірі 7920,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту. 
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи викладене, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 540,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним.
Позовна вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 3000.00 грн. задоволенню не підлягає в силу пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору з врахуванням задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, відповідно до ст.207, 526, 530,1048,1049,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр"(юридична адреса: м. Київ, вул.. Саксаганського, 133А) заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 920,00 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 4 650,00 грн.- заборгованість за процентами; 270,00 грн. - заборгованість за комісією;
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр"(юридична адреса: м. Київ, вул.. Саксаганського, 133А) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 839,98 грн. та 145,58 грн. витрат, пов`язаних з надсиланням кореспонденції відповідачу.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.
  Суддя	Наталя ОСТРОВСЬКА