ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 160/31923/24
адміністративне провадження № К/990/19990/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2025 року у складі судді Юркова Е.О. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Кругового О.О. (головуючий), суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 29 жовтня 2024 року №17586/03-16 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року (3028 грн), відповідно до довідки Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 1 січня 2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року (3028 грн), відповідно до довідки Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.
2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 4 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року, позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 29 жовтня 2024 року №17586/03-16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року (3028 грн), відповідно до довідки Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 1 січня 2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року (3028 грн), відповідно до довідки Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.
2.1 Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач має право на перерахунок довічного утримання суддів у відставці на підставі оновленої довідки про розмір суддівської винагороди виходячи з прожиткового мінімуму на рівні 3028 грн.
3. Суди попередніх інстанцій встановили такі обставини, що мають значення для вирішення справи:
3.1 ОСОБА_1 , перебував на посаді судді Третього апеляційного адміністративного суду та звільнений у відставку за рішенням Вищої ради правосуддя від 7 вересня 2023 року №877/0/15-23 та відрахований зі штату суду на підставі наказу цього суду №115-К - 18 вересня 2023 року.
3.2 З 19 вересня 2023 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
3.3 На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №160/18050/24, яке набрало законної сили 11 вересня 2024 року, Третій апеляційний адміністративний суд видав довідку від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обрахованого станом на 2024 рік виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028 грн.
3.4 21 жовтня 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року №10/125/24 з 1 січня 2024 року.
3.5 За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
3.6 Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 29 жовтня 2024 року №17586/03-16 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судіі у відставці, оскільки статтею 7 Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-ІХ «Про державний бюджет України на 2024 рік» (далі - Закон №3460-ІХ) передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, становить 2102 грн, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди суддів, які працюють на відповідній посаді з 1 січня 2024 року не відбулося. З врахуванням зазначеного, підстави для перерахунку відсутні.
3.7 Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст вимог і узагальнені доводи касаційної скарги, узагальнені позиції інших учасників справи: 
4. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної постанови, не врахував висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24.
5. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, уважає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального права та з дотриманням вимог процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
6. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) меж касаційного перегляду, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних відносинах та дотримання процесуальних норм, виходить із такого.
7. Підставою для відкриття касаційного провадження слугувало неврахування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24.
8. Суд звертає увагу на те, що з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2026 року у справі №200/2309/25 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі № 520/32171/24, у якій викладено правовий висновок про те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн відповідно до Закону № 3460-IX та, відповідно, що з 1 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а отже відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці; та виснував таке:
«Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги повинен братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Зазначена конституційна гарантія незалежності суддів не може зазнавати змін без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, тобто суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року (3028,00 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», є протиправною.
…
у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня, а також зумовленим цим зростанням розміру суддівської винагороди, розрахунок якої здійснюється на основі прожиткового мінімуму, у суддів у відставці виникає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання;
для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік та, відповідно, у разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 1 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.»
9. Суд також враховує, що 25 червня 2026 року набрав чинності Закон України від 9 червня 2026 року № 4905-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щодо удосконалення декларацій доброчесності судді та родинних зв`язків судді, яким частину третю статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено абзацом такого змісту: «Для визначення базового розміру посадового окладу судді не може застосовуватися інша вартісна величина, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, передбачений абзацом четвертим частини другої статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», у розмірі, встановленому для цієї соціальної і демографічної групи населення законом України про Державний бюджет на відповідний рік». Ця законодавча зміна узгоджується з наведеним підходом Верховного Суду, однак не є самостійною підставою для вирішення цього спору щодо правовідносин, які виникли до набрання нею чинності.
10. Щодо позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, то спірні відносини у справі стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема, обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді. Натомість, у справі, яка розглядається, предмет спору стосується перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року.
11. Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/9028/24 не спростовують висновки судів попередніх інстанцій у цій справі, з огляду на відмінність предмета спору та фактичного складу правовідносин.
12. Отже, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відмовляючи позивачу як судді у відставці в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, на тій підставі, що станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму, який застосовується для обрахунку посадового окладу судді не змінювався, діяло необґрунтовано та всупереч вимогам частини другої статті 130 Конституції України і частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
13. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач, який вийшов у відставку з посади судді і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки, виданої Третім апеляційним адміністративним судом від 17 жовтня 2024 року №10/125/24.
14. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
15. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа 
Судді: Я.О. Берназюк
С.М. Чиркін