Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/3368/25 
Провадження № 2/376/526/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Батовріної І.Г.
за участю секретаря Ковальчук Д.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ: 

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.02.2022 р. у розмірі 83 462,73 грн. та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.02.2022 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписала анкету заяву б/н від 04.02.2022 р. та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 02/26, тип - Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 83 462,73 грн., яка складається з:
- 66 743,63 грн. – заборгованість за тілом кредиту;
- 16 719,10 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
Представник позивача вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». 
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 19.12.2025 р. провадження у вказаній справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву у якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.
У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Бугайов М.І., заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відсутній кредитний договір, відсотки нараховані неправомірно, термін їх нарахування у договорі не вказано. Зазначає, що грошові кошти відповідач отримувала та користувалася ними, однак вона не знає чи на виконання умов вищевказаного договору надійшли грошові кошти. 
У судовому засіданні 03.09.2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 07.09.2026 до 15 год. 30 хв..
Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлені належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 04.02.2022 р. відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі – Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі — Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. (а.с.30-41).
З вказаної заяви вбачається, що позивач надав відповідачу кредитну карту на якій була встановлена відновлювальна кредитна лінії до 200 000 грн.. Строк кредитування становить 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка – 42,0% річних.
Окрім цього, відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту від 04.02.2022 року, який містить інформацію про реальну відсоткову ставку та загальну вартість кредиту, яка надається споживачу до укладення договору. Підпис відповідача на цих документах підтверджує, що вона була ознайомлена та погодилася з усіма умовами договору, зокрема й щодо розміру відсотків (а.с. 42-46).
Позивач свої обов`язки виконав, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1  був підписаний кредитний договір № б/н, за яким відповідачу було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , строк дії – 02/26, тип – картка Універсальна (а.с.29 зворот).
З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 були встановлені наступні кредитні ліміти: 04.02.2022 – 46 000 грн., 22.02.2023 – 44 587,31 грн., 01.11.2024 – 67 000 грн., 02.06.2025 – 0,00 грн. (а.с. 29).
Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача станом на 15.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 83 462,73 грн., яка складається з: 66 743,63 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 16 719,10 грн. – заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-22).
Також, з виписки за договором № б/н за період з 04.02.2022 р. по 17.10.2025 р. вбачається користування ОСОБА_1  кредитними коштами з деталізацією операцій (а.с.23-28).
З наданої позивачем виписки про рух коштів вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами і періодично вносила платежі на погашення заборгованості.
Інших доказів, які б спростували наявність заборгованості матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України суд вважає, що наявність заборгованості по кредиту у зазначеній сумі, підтверджено належними доказами та приходить до висновку про наявність підстав для її стягнення з відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст. ст. 526, 257,530, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України, встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. 
Тому, згідно з ст. 611 ЦК України вимоги позивача, про стягнення коштів, підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором.
Суд зазначає, що долучена банком виписка по рахунку за період з 04.02.2022 р. по 17.10.2025 р. оцінена у сукупності з довідкою про видані картки та довідкою про ліміти, беззаперечно підтверджує, що на ім`я ОСОБА_1 було видано платіжну картку № НОМЕР_1 , строк дії – 02/26, тип – картка Універсальна із відновлювальною кредитною лінією.
З виписки вбачається, що відповідач активно користувалася наданими їй кредитними коштами (здійснювала покупки, знімала готівку) та регулярно, протягом кількох років, вносила кошти для часткового погашення заборгованості й сплати нарахованих відсотків.
Такі дії позичальника за правилами ч. 2 ст. 205 ЦК України є конклюдентними діями, які свідчать про фактичне прийняття кредитної картки, користування відкритим рахунком та визнання зобов`язань за укладеним договором у повному обсязі. Позичальник не міг би здійснювати регулярні платежі на погашення кредиту, якого вона не отримувала чи з умовами якого не була згодна.
Окрім цього з наданого банком розрахунку та довідок вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося банком до 15.10.2025 року, тобто виключно в межах строку дії платіжної картки - до лютого 2026 року (02/26), що повністю відповідає визначеному строку кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи, підписана ОСОБА_1 .. Заява про приєднання у сукупності з Паспортом споживчого кредиту визначає базову відсоткову ставку за вказаним кредитним продуктом на рівні 42,0 % річних. Зазначена ставка є граничним (максимальним) розміром плати за користування кредитними коштами, погодженим сторонами при укладенні договору.
Здійснюючи щомісячне нарахування відсотків за фактом користування кредитним лімітом, фінансова установа правомірно виходила з розрахунку місячного еквіваленту погодженої річної ставки.
Суд зауважує, що нарахування передбачених договором відсотків повністю відповідає змісту договірних зобов`язань, відображає стандартний період кредитування та не виходить за межі погоджених сторонами тарифів.
Тому доводи представника відповідача про відсутність укладеного кредитного договору та не погодження відсоткової ставки суд розцінює критично, оскільки на підтвердження не надано жодного доказу та вказане повністю спростовується матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору – 2 422,40 грн.. 
На підставі приведеного вище, керуючись ст.ст.11, 526, 610, 611, 625, 627,634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь АТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, заборгованість за кредитним договором б/н від 04.02.2022 року у розмірі 83 462 (вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 73 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь АТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Повний текст рішення суду виготовлений 07 вересня 2026 року. 

Суддя           І.Г. Батовріна