Справа № 602/483/26
Провадження № 2/602/414/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/

"22" липня 2026 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором –
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (нижче у тексті - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» або Товариство або позивач) через свого представника Романенка М.Е. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (нижче також – відповідач або позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 04.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (нижче - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» або первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали Договір про надання фінансового кредиту № 05172-02/2024, за умовами якого первісний кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок. В подальшому права вимоги за кредитним договором були відступлені позивачу на підставі договору факторингу. Відповідач свої договірні зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього перед позивачем існує заборгованість у розмірі 50400,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову не подав.
Ухвалою суду від 12.05.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 червня 2026 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.06.2026 витребувано письмові докази у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розгляд цивільної справи відкладено на 22 липня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За допомогою підсистеми «Електронний суд» 22.07.2026 подав клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у позивача та у ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» докази, а також відкласти розгляд справи на іншу дату для надання можливості реалізувати процесуальне право на захист та підготувати відзив на позовну заяву.
Розглянувши клопотання відповідача суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити з наступних міркувань.
Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
З наведених вище процесуальних норм слідує, що клопотання про витребування доказів має подаватися відповідачем не пізніше останнього дня строку для подання відзиву, встановленого судом. Клопотання, подане поза межами відповідного строку, залишається без задоволення, якщо тільки відповідач не наведе існування певних об`єктивних обставин, які перебували поза волею відповідача, та які безпосередньо перешкодили йому своєчасно подати таке клопотання.
Суд зауважує, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» і отримав ухвалу про відкриття провадження в справі, якою встановлено строк для подання відзиву, 14.05.2026 о 21 год 37 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, наявною у матеріалах справи (а.с. 38 зворот).
Відтак, з урахуванням положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення відповідачу ухвали є 15 травня 2026 року.
Відповідно, встановлений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив, з урахуванням приписів ст. 124 ЦПК України, 01 червня 2026 року.
У своєму клопотанні відповідач не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкодили йому подати клопотання про витребування доказів до зазначеної вище дати, що є підставою для залишення такого клопотання без задоволення.
З наведених вище міркувань суд відмовляє також у задоволенні відповідача у відкладенні розгляду справи для надання можливості реалізувати процесуальне право на захист та підготувати відзив на позовну заяву.
Від часу відкриття провадження у справі та отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі минуло більше двох місяців. Тобто у відповідача було достатньо часу, щоб реалізувати своє процесуальне право на захист та подати відзив.
Як зазначено вище, відповідач відзиву в установлений судом строк не подав та до закінчення цього строку не звернувся до суду із заявою про продовження встановленого судом процесуального строку в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 127 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, оскільки у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено, суд вважає за можливе розглянути справу. 
Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.
Щодо укладення кредитного договору
04 лютого 2024 року ОСОБА_1 дистанційно за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) підписав Заявку-анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (а.с. 22 зворот).
Того ж дня, 04 лютого 2024 року ОСОБА_1 дистанційно за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, ознайомившись з Паспортом споживчого кредиту, підписав Договір про надання фінансового кредиту № 05172-02/2024 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», Додаток № 1 до цього договору (Графік платежів) та інформаційне повідомлення споживача, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених електронних документів (а.с. 16-18, 24).
Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 акцептував пропозицію ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був відправлений на номер телефону, який він вказав у Заявці-анкеті (а.с.13).
Станом на 04.02.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (код 43619089) було зареєстроване як фінансова компанія та мало чинну ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що убачається із загальнодоступної інформації, яка міститься на офіційній веб-сторінці НБУ «Комплексна інформаційна система Національного банку України» в мережі Інтернет за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно доабз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, зокрема, що договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Таким чином між сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа укладено Договір про надання фінансового кредиту № 05172-02/2024 від 04.02.2024 (далі у тексті – Кредитний договір).
Щодо змісту спірних правовідносин та умов кредитного договору
На підставі укладеного Кредитного договору між сторонами виникли кредитні правовідносини, а саме відносини зі споживчого кредитування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», інших актів цивільного законодавства.
Умовами укладеного Кредитного договору передбачено: сума кредиту складає 12600,00 грн (пункт 1.1); тип кредиту – кредит, мета отримання кредиту – на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту - 04.02.2024, дата погашення кредиту – 02.06.2024 (пункт 1.2); за користування кредитом нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки – фіксована (пункт 1.4); процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредитування (пункт 1.4.1); кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-9889 (пункт 1.6).
Згідно з пунктом 1.4.2. Кредитного договору, якщо клієнт 04.03.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник Програми лояльності, отримує від Товариства індивідуальну знижку в розмірі - % на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів.
Щодо отримання позичальником кредитних коштів
На виконання умов Кредитного договору Товариство04.02.2024 надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12600,00 грн шляхом їх переказу на банківську карту, емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`явідповідача, що підтверджується інформацією та випискою за договором № б/н за період 04.02.2024 - 04.02.2024, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду (а.с. 53-54).
Реквізити картки (маска картки), на яку здійснено вищезгаданий переказ, відповідає тим реквізитам, що вказані у Заявці-анкеті та у Кредитному договорі.
Зі змісту розглянутого клопотання про витребування доказів убачається, що відповідач не оспорює факт отримання ним грошових коштів на підставі Кредитного договору.
Щодо заміни кредитора у спірному правовідношенні
12 червня 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», як Клієнт з іншої сторони, уклали Договір факторингу № 12062024 (нижче у тексті – Договір факторингу), за пунктом 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 17682740,00 грн, що виникли у Клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором (а.с. 19).
Згідно з п.1.4 Договором факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього договору.
До матеріалів позовної заяви позивачем долучений Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу, у якому зазначено: номер і дата Кредитного договору, ПІБ позичальника, його ідентифікаційний код, сума заборгованості за основною сумою боргу – 12600,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 37800,00 грн, сума заборгованості разом – 50400,00 грн (а.с. 11).
На підтвердження факту розрахунків між сторонами Договору факторингу позивачем надано копію платіжної інструкції № 8755 від 26.06.2024, згідно з якою ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило суму фінансування, визначену у пункті 4.1 Договору факторингу, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (а.с. 25 зворот).
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З наведених вище правових норм слідує, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.
Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Встановлено, що станом на 12.06.2024 позивач, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746), був зареєстрований як фінансова компанія та у нього була чинна ліцензія на надання послуг з факторингу, що убачається із загальнодоступної інформації, яка міститься на офіційній веб-сторінці НБУ «Комплексна інформаційна система Національного банку України» в мережі Інтернет за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.
Отже, на момент укладення Договору факторингу сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.
Таким чином суд встановив, що 12.06.2024 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло на підставі Договору факторингу від кредитодавця ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до позивача і з цієї дати останній є кредитором у спірному правовідношенні.
Щодо суми заборгованості за кредитним договором
До позовної заяви позивачем додано детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором (а.с. 44-45).
Зі змісту розрахунку заборгованості убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором складає 50400,00 грн, з яких: 12600,00 грн - заборгованість за кредитом; 37800,00 грн – заборгованість за відсотками.
Суд, перевіривши правильність нарахувань процентів у наведеному розрахунку заборгованості, дійшов висновку, що вони здійснені в розмірі, передбаченому Кредитним договором, та в межах строку кредитування, встановленого цим договором.
Суд констатує, що у справі відсутні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.
У зв`язку з викладеним вище, суд вважає доведеним факт наявності простроченої заборгованості відповідача за Кредитним договором у згаданій вище сумі.
Застосовані норми права та висновки суду по суті спору
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач, який уклав Кредитний договір та отримав на його виконання кредитні кошти, користувався ними, однак отриманий кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, ні через 30 днів, ні через 120 днів після отримання, ні станом на дату подання позову.
Не виконавши взятих на себе договірних зобов`язань, відповідач порушив права позивача як кредитора у спірному правовідношенні.
Відтак, позовні вимоги є цілком обґрунтованими і позов слід задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2662,40 гривень згідно з платіжною інструкцією в національній валюті № 251 від 21.04.2026 (а.с. 1).
Щодо стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частин першої та другоїстатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги № 42649746/01, укладеного 02.01.2026 між ФОП ОСОБА_2 (далі – Виконавець) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - Клієнт), згідно з п.1.1 якого Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами (а.с. 14-15).
Пунктом 4.4 зазначеного вище договору про надання правової допомоги передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Виконавцем юридичної допомоги та її вартість.
У матеріалах справи також містяться копії:
- Додаткової угоди № 05172-02/2024 від 10.04.2026 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746/01 від 02.01.2026, укладеної між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Клієнт) та ФОП Лівак Іванною Миколаївною (Виконавець), згідно з умовами якої Виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 20);
- Детального опису робіт (наданих послуг), здійснених Виконавцем, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, складеного Виконавцем 10.04.2026, де вказано склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом на загальну суму 6000,00 гривень (а.с. 13 зворот);
- Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», у якому вказано, що Виконавцем надано, а Клієнтом прийнято правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн (а.с. 9).
Однак, ні зі змісту Детального опису робіт (наданих послуг), ні зі змісту складеного на підставі нього Акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) не вбачається, що така допомога була надана адвокатом позивачу саме у цій цивільній справі.
Суд зауважує, що у Детальному описі та Акті зазначено, що вони складені на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги№ 42649746/01 від 02.01.2026 та додаткової угоди до нього, проте не вказано номер і дату укладення такої додаткової угоди.
При цьому, у самій Додатковій угоді № 05172-02/2024 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746/01 від 02.01.2026 зазначено, що Виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (без вказання РНОКПП відповідача) у будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, проте, не зазначено ні суми боргу, ні дати і номера кредитного договору, на підставі якого така заборгованість виникла.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цієї справи.
Відтак, у стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
На підставі наведеного вище та керуючись статтями 12, 13, 89, 137, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279-282,354, 355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 05172-02/2024 від 04.02.2024 в розмірі 50400,00 (п`ятдесят тисяч чотириста) гривень.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
4. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ». 
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:	  	В.  НАУМЧУК