Справа № 182/6177/26
Провадження № 1-кп/0182/1013/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.08.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , 
розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2026 за № 12026046340000176 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним 

Обвинувачений ОСОБА_2 6 серпня 2026 року приблизно о 17:30 год. перебував біля ставка у с. Криничувате Нікопольського району Дніпропетровської області, який конкретної поштової адреси не має, однак розташований поблизу вул. Набережної в с. Криничувате, координати місця: 47.9006969, 34.3083145, де в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 у той же день та час, перебуваючи за вищевказаним місцем, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, перебуваючи на дерев`яному помості біля ставка, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , штовхнув останнього, внаслідок чого ОСОБА_4 не втримався на ногах та впав на коліна, залишившись обличчям до ОСОБА_2 . Після цього, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, перебуваючи у положенні стоячи перед потерпілим ОСОБА_4 , наніс останньому один удар передньою поверхнею лівої гомілки в область правої бічної поверхні обличчя.
Вищевказаними умисними діями ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, крововиливу у склеру правого ока, саден верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 635 від 13.08.2026 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).
Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Історія провадження
21 серпня 2026 року прокурор-стажист на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2026 за № 12026046340000176 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 

Позиції учасників судового провадження
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 14-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. 
Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 13).

Обґрунтування позиції суду
Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. 

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.08.2026 від ОСОБА_4 ; протоколу огляду місця події від 08.08.2026 з доданою до нього фото-таблицею; висновку експерта № 635 від 13.08.2026; протоколу проведення слідчого експерименту від 11.08.2026 за участю потерпілого ОСОБА_4 , з доданими до нього фото-таблицею та диском з відеозаписом проведеного слідчого експерименту; висновку експерта (додаткового) № 640 від 13.08.2026; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2026, 14.08.2026 та 17.08.2026 з доданими до них фото-таблицями; протоколу проведення слідчого експерименту від 11.08.2026 за участю свідка ОСОБА_7 , з доданими до нього фото-таблицею та диском з відеозаписом проведеного слідчого експерименту; висновку експерта (додаткового) № 639 від 13.08.2026.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. 
Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання
При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. 
Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного. 
Так, обвинувачений ОСОБА_2 , згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості (а.п. 77-78, 80), має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.п. 74). Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 82). Одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 73), офіційно не працевлаштований. 
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України). 
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 

Запобіжний захід 
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази
Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2  визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1