ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/725/26  Номер провадження 33/814/792/26	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника – адвоката Грищенка Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грищенка Є.С., поданою в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2026 року,
ВСТАНОВИВ: 
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 22 лютого 2026 року о 07 годині 29 хвилин по вул. Гоголя, 172 у м. Миргород у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, вираженого тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі адвокат Грищенко Є.С. просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2026 року та закрити провадженні у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що: матеріали справи не містять доказів щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; поліцейський Бельков В.В., будучи зацікавленим у виконанні показників роботи поліції за ст.130 КУпАП, увів в оману ОСОБА_1 щодо закінчення складання протоколу та, як наслідок, проігнорував бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, висловлене в межах передбаченого законодавцем двогодинного строку, чим порушив вимоги ч.3 ст.266 КУпАП, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 із проханням доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду відповідний протокол не був заповнений, а його складено лише через 20 хвилин; поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.ст.59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння та перед пропозицією пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, а зроблено це після складення відповідного протоколу; факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я не зафіксований у присутності двох свідків, що є процесуальним порушенням; долучений до матеріалів справи відеозапис "ехport-ytb4g" є недопустимим доказом, оскільки містить ознаки фальсифікації, так як в одному файлі містяться відеозаписи з різних бодікамер; наявне в матеріалах справи письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я не відповідає змісту, затвердженому в Додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови ним як особою, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598041 22 лютого 2026 року о 07 годині 29 хвилин по вул. Гоголя, 172 у м. Миргород водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, вираженого тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження у встановленому законодавством огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено те, що 22 лютого 2026 року о 07 годині 29 хвилин по вул. Гоголя, 172 у м. Миргород Полтавської обл. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Після зупинки поліцейським установлено наявність підстав уважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повідомлено йому про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Однак на неодноразові вимоги (чотири вимоги) поліції ОСОБА_1 своєю поведінкою категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння: як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі, цілеспрямовано й умисно ухилився від огляду, не здійснюючи жодних дій для проходження огляду та не виконуючи багаторазові вимоги поліції, при тому, що повною мірою усвідомлював зміст вимог щодо проходження в установленому законодавством порядку огляду на стан названого сп`яніння, про що свідчить зміст його відповідей, а також на вимогу щодо проходження огляду зазначив: "не буду". Поведінка, дії та твердження ОСОБА_1 не викликають сумніву в тому, що його позиція полягала в умисній і цілеспрямованій відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 те, що вказані вище дії (відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) є порушенням п.2.5 ПДР України та за їх вчинення передбачено складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що: щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і його відсторонено від керування транспортним засобом, розпочав оформлення матеріалів провадження, в тому числі процедуру складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).
При цьому, ОСОБА_1 , який згідно з даними довідки начальника САП Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області має посвідчення водія (а.с.5), безумовно розумів наявність у нього передбаченого законодавством обов`язку пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від проходження згаданого огляду, а саме те, що особи, які вчиняють вказане порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, який установив наявність підстав для висновку про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку є безумовним обов`язком водія, в той час як мотиви відмови особистого характеру від проходження цього огляду не впливають на правильність кваліфікації дій порушника за ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, викладені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (поліцейським з використанням спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я).
Далі за змістом п.6 розділу Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.
У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Таким чином, із моменту відмови водія ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ним було вчинено закінчене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, після чого поліцейський повідомив про те, що щодо ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом, затим із дотриманням нормативних положень обґрунтовано розпочав процедуру оформлення матеріалів провадження, в тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Включно до початку процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення позиція ОСОБА_1 щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння була незмінною.
Тому здійснене ОСОБА_1 висловлювання про бажання пройти огляд вже після закінчення вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, більше того, після повідомлення поліцейського про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і початку процедури фіксації факту вчинення даного правопорушення у відповідному процесуальному документі суб`єктом владних повноважень, не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 події та складу вказаного вище адміністративного правопорушення.
Посилання апелянта на незалучення поліцією двох свідків є необгрунтованими, так як за змістом ч.2 ст.266 КУпАП, п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, залучення двох свідків здійснюється лише при відсутності факту застосування технічних засобів відеозапису. У даному ж випадку поліцією забезпечено безперервне відеофіксування обставин учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і процедуру оформлення матеріалів провадження щодо нього, а тому підстави для обов`язкового залучення поліцією двох свідків були відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як убачається з відеофіксації, поліцією при складенні протоколу здійснювалася процедура повідомлення та роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків, передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КУпАП, у тому числі права на юридичну допомогу, яке передбачене також ст.59 Конституції України.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що можливість реалізації прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, ОСОБА_1 було надано під час провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, якими він і скористався в повному обсязі в спосіб, який уважав за необхідне. У ході провадження в місцевому суді та апеляційного провадження ОСОБА_1 та його представник, зокрема, мали можливість навести аргументи щодо помилковості оскаржуваної постанови. Разом з тим, наведені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження.
Тому посилання апелянта як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення на те, що ОСОБА_1 не було на належній стадії роз`яснено права та обов`язки, позбавлені підстав.
Твердження ж в апеляційній скарзі про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис «ехport-ytb4g> містить ознаки фальсифікації є надуманими та не знайшли свого підтвердження. Як видно з матеріалів провадження, наявні на технічному носієві інформації відеозаписи відображають безперервний процес відеофіксації, містять інформацію, зокрема, про їх ідентифікуючі ознаки, пристрій, за допомогою якого їх записано, та особу, якою здійснено відеофіксацію, і перевіркою матеріалів справи встановлено відсутність жодних ознак, які би ставили під сумнів достовірність цих відеозаписів.
При цьому, оскільки ОСОБА_1 відразу категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, то доводи апелянта, пов`язані з письмовим направленням на огляд, у даному випадку не впливають на законність та обгрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови місцевого суду й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, із урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП, суд першої інстанції правильно наклав на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Грищенка Є.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    О.М. Корсун