Справа № 372/3834/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

08 липня 2026 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши матеріали, що надійшли Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , 
по ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
06.06.2026 року о 16 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював погрози, погрожував фізичною розправою, здійснював психологічний тиск по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним за вищевказаною адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та викликав у потерпілої особи побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, в письмових поясненнях зазначив, що 06.06.2026 року близько 16 години 00 хвилин, він перебував за місцем свого проживання разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та тещею ОСОБА_3 , потім разом зі своєю дружиною він пішов до місцевого магазину, а коли поверталися назад то по дорозі почали сваритися стосовного його робити та розвитку, він пояснював дружині, що в нього є проект за яким можна заробити кошти, натомість його дружина почала його принижувати та говорити йому, що він нічого не може, коли вони прийшли додому, він почав намагатися щось пояснити, потім дружина та теща почали говорити, що він п`яний, а він пояснив їм, що вже декілька днів не вживав алкоголю та пропонував їй перевірити, що в нього немає перегару, однак дружина з тещею йому не повірили, після цього він пішов покликав сусіда, щоб він підтвердив, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, потім дружина з тещею почали йому пояснювати, що бояться його, після чого він виніс пневматичну зброю і сказав їм, щоб вони її забрали, на них зброю він не направляв. 
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Надав аналогічні пояснення.
Захисник Гошовська Я.А. подала до суду письмові заперечення на протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в яких зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог законодавства, просила визнати недоведеними обставини, викладені в протоколі серії ВАД № 712152 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити провадження у справі № 372/3834/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді пояснила, що 06.06.2026 року після прогулянки її чоловік ймовірно від бажання випити почав бурхливо висловлювати своє невдоволення нею та її матір`ю. Прийшовши додому він можливо під дією абстинентного синдрому почав перешкоджати їй та її матері пересуватися будинком, штовхався, ображав, вживав грубу лайку. Потім перебуваючи в тому ж стані став наводити на неї пістолет та рушницю, при цьому клацаючи курком і погрожував її вбити. Потім побіг до її матері обіцяючи вбити і її. Потім розклав зброю і сказав, що ми викликали швидку медичну допомогу. Просила врахувати його важкий психічний стан і ізолювати його від них. 
Інспектор ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області Молоканов О.А. під час розгляду справи в суді пояснив, що в протоколі викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді пояснила, що 06.06.2026 року зранку вона була в гарних стосунках зі своїм зятем ОСОБА_1 однак пізніше вдень вона почула крики, образи і лайку і свою сторону та сторону її доньки, він почав перешкоджати їй та її дочці виходити з будинку навіть незважаючи на її тяжкий стан здоров`я. почав погрожувати застрелити її та її доньку з пістолета та рушниці, внаслідок чого вона почала тікати в ліс, а її зять ОСОБА_1 її переслідував, однак на передодні ОСОБА_1 вибачався перед нею за свою попередню грубу поведінку. Вона боїться перебувати з в одному будинку. 
Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі сурового додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. 
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, працівника поліції, потерпілу, свідка, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 06.06.2026 року серії ВАД № 712152, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.06.2026 року та іншими матеріалами справи, а також узгоджується із письмовими та усними поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, в своїх поясненнях в суді він фактично визнав достовірність викладених у протоколі обставин, застосування психологічного та фізичного насильства до колишньої дружини, хоч і надавав їм інший правовий зміст з огляду на власне суб`єктивне тлумачення подій, а також виправдовував їх певними суб`єктивними оцінками, які суд вважав такими, що не спростовують неправомірності вчиненого діяння, але при цьому прямо вказують на відсутність критичної оцінки скоєного та високі ризики повторення подібної вочевидь неправомірної поведінки. При цьому будь-якими доказами послідовні, логічні твердження потерпілої та свідка не спростував, а його непослідовні та маніпулятивні пояснення суд вважає неправдивими і такими, що є лише способом захисту з метою уникнення від відповідальності за скоєне.
Також необґрунтованою слід визнати захисну позицію про віднесення описаних у протоколі подій до звичайної сімейної сварки та відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки вона спростовується сукупністю досліджених судом доказів, які вказують на безсумнівне підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому протиправних діянь.
Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом також не встановлено.
З`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, наявність офіційного джерела доходу, вважаю достатнім, об`єктивним і справедливим накладення адміністративного стягнення в межах санкції ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді максимального штрафу, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому. 
Крім того відповідно до ч. 5 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків – оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Оцінюючи ризики у цій справі слід визнати високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, з огляду на характер вчинення правопорушення, застосування небезпечних предметів для його вчинення та поведінку особи, що характеризує відношення до скоєного, зокрема відсутність будь-якої критичної оцінки власних діянь.
Відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Так, у п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програм для кривдників. Разом з тим, суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. ч. 1, 2 ст. 28 згаданого Закону).
Ступінь небезпеки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, для потерпілої від його діянь, його відношення до скоєного, яке в тому числі проявилось у поведінці під час судового розгляду, що свідчила про відсутність розкаяння та готовність знову повторювати неправомірні дії по відношенню до своєї дружини та тещі, з якими він проживає спільно, ступінь загрози для потерпілої, вважаю достатніми підставами для призначення стягнення та вжиття додаткових заходів з метою недопущення подібної неправомірної поведінки у майбутньому.
Суд вважає, що у даній справі наявна необхідність направлення ОСОБА_1 , на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, що передбачено ст. 39-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки накладення штрафу при притягненні особи до адміністративної відповідальності не виконає свого виховного ефекту, особа не усвідомлює недопустимість вчинення дій, які кваліфікуються, як домашнє насильство.
Відповідно з метою зміни насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до дружини (потерпілої), ОСОБА_1 слід направити на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, зокрема дитини-кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до пункту 4 частини другої статті 76 Кримінального кодексу України.
Вказана міра адміністративного стягнення, а також направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.
Проходження програми для кривдників слід доручити найближчому органу, який уповноважений і має фактичну наявність виконавців програми відповідно до «Програми для кривдників на території Обухівської міської територіальної громади на 2025–2028 роки», затвердженої рішенням Обухівської міської ради від 30.01.2025 № 1562-70-VIII.
Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , до Служби у справах дітей та сім`ї Обухівської міської ради Київської області з метою проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на три місяці.
Попередити ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України, за умисне ухилення від проходження програми для кривдників (Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, - карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків –  НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача – Казначейство України (УАП); отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя М.В. Кравченко