Ширяївський районний суд Одеської області

08.07.2026  	Справа №: 518/575/26 Провадження № 2/518/480/2026	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Гуржій А.В.,
секретаря судового засідання Майнич В.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ширяївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з матір`ю, стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 05.06.2026 року позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та стягнення їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття залишено без розгляду.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 25.06.2026 року позовні вимоги роз`єднано та виділено у самостійні провадження позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.
У судове засідання сторони не з`явилися.
08.07.2026 року представник позивача адвокат Іванова Г.С. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.
08.07.2026 року представник відповідача ОСОБА_4 надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, в якій також зазначила, що проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечують. 
Також, у відзиві від 01.06.2026 року на позовну заяву, представник відповідача просить задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів цивільного провадження в суді не здійснюється .
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи, що відповідач визнав позов, а також беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття визнання позову та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог на стадії підготовчого провадження.
Судом встановлено, що 06.05.2023 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №509, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на ОСОБА_6 .
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюбні відносини припинилися через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, втрату почуттів, несумісність характерів сторін, що унеможливило подальше спільне проживання однією сім`єю. 
Обставин, що засвідчують примирення між сторонами не встановлено. 
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. 
Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» — проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав та також наполягає на розірвання шлюбу, збереження цього шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам дитини, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.
У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Позивачем за подання позову, який містив декілька позовних вимог, сплачено судовий збір у загальній сумі 2662,40 гривень, що підтверджується чеком АТ «Укрпошта» № HNMG0YJKig0 від 19.03.2026 року.
У цій справі належним розміром судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу є судовий збір у сумі 1331,20 гривень. 
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст.142 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 50% від сплаченого у цій справі, що становить 665, 60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 200, 206, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №509 від 06.05.2023 року.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_6 .
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 665, 60 грн.
Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області (код ЄДРПОУ 37607526) повернути  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету сплачений судовий збір у сумі 665,60 грн. (50% від належного розміру та сплаченого судового збору за подання позову про розірвання шлюбу), сплаченого згідно з чеком АТ «Укрпошта» № HNMG0YJKig0 від 19.03.2026 року.
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя          А.В. Гуржій