Справа № 211/8883/26
Провадження № 3/211/1953/26
П О С Т А Н О В А
іменем України
31 серпня 2026 року
Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Костенко Є.К. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч.1 ст. 184 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
16.07.2026 року приблизно 13-00 год. гр. ОСОБА_1 ухилилась від покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в магазині «АТБ» перечепилась та впала разом з дитиною, в результаті чого останній потрапив до лікарні з діагнозом: вогнищевий забій головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку 1 ст., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
На підтвердження факту вчинення правопорушення суду надані такі письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №170696 від 12.08.2026 року, рапорт, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких підтверджуються обставини викладені в протоколі, пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких, кожна окремо, зазначає, що родина порядна, шкідливими звичками не зловживають.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За приписами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути доведено наявність в її діях всіх обставин, що утворюють склад певного правопорушення.
За своєю конструкцією диспозиція ч.1ст.184 КУпАП є бланкетною. Тобто, вона не встановлює конкретних правил поведінки самостійно, а відсилає до інших нормативно-правових актів, що регламентують ці питання. Ця норма передбачає відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Проте не зазначає, за ухилення від виконання саме яких обов`язків передбачена відповідальність, та якими законами ці обов`язки передбачені.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", якою передбачені права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини також передбачені ст.150 Сімейного Кодексу України, а саме:
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов`язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.08.2026 р., складеного відносно ОСОБА_1 , не зазначено, від виконання яких саме батьківських обов`язків щодо малолітнього сина вона ухилилась, та яким саме нормативним актом передбачені ці обов`язки.
Таким чином, органом, уповноваженим на складання протоколу, припущена нечіткість і неконкретність викладення обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП. 
Викладені в протоколі про адміністративну відповідальність обставини підлягають підтвердженню іншими доказами. І як вище зазначено ці обставини викладені не чітко і не конкретно щодо складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП.
З врахуванням неконкретності та нечіткості викладення обставин вчинення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутністю доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, вважаю недоведеним наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП.
Відповідно до ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП, -
постановила:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Костенко Є. К