Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3959/25 
Номер провадження: 2/511/315/26
07 вересня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Бобровська І. В., 
секретаря судового засідання Кіндракевич В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла зазначена позовна заява через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», у якій позивач просив стягнути з відповідача:
-заборгованість за Кредитним договором №752560 від 29 квітня 2023 року у загальному розмірі 28 464,00 гривень;
-судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень;
-суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.
Стислий виклад позиції позивача.
29 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі – Первісний кредитор) та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №752560 (надалі – Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000,00 гривень.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, перерахувавши відповідачу кредитні кошти на її рахунок.
Однак відповідач порушила свої зобов`язання, унаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 28 464,00 гривень, право вимоги за якою на підставі договору факторингу № 01022024 перейшло до позивача.
Стислий виклад заперечень відповідача.
Представник відповідача – Непочатов Роман Володимирович подав відзив, згідно з яким просив частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши 6 000,00 гривень заборгованості за Договором, з яких 4 000,00 гривень тіло кредиту, 2 000,00 гривень відсотки. 
Окрім того, просив зменшити витрати на правничу допомогу до 5 000,00 гривень з урахуванням складності справи.
Заперечення щодо розміру відсотків мотивовані тим, що держава повинна забезпечувати інтереси споживачів, а розмір заявлених відсотків у цій справі є завищеним та не відповідає засадам справедливості та добросовісності.
Стислий виклад позиції позивача на заперечення відповідача.
Нарахування відсотків було здійснено відповідно до підписаного сторонами Договору, а тому відсутні підстави для зменшення їх розміру.
Разом із цим, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю.
Процесуальні дії у справі.
06 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
29 квітня 2023 року між Первісним кредитором та відповідачем було укладено Договір на наступних умовах:
-сума кредиту – 4 000,00 гривень (пункт 1.3.);
-строк кредиту – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (пункт 1.4.);
-стандартна процентна ставка – 2,2% в день (пункт 1.5.1.);
-знижена процентна ставка – 0,01% в день (пункт 1.5.2.).
Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000,00 гривень, що підтверджується витребуваною з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією та матеріалами, доданими до позовної заяви.
Однак відповідач порушила свої зобов`язання, унаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 28 464,00 гривень, право вимоги за якою на підставі договору факторингу № 01022024 перейшло до позивача, з яких:
-4 000,00 гривень – заборгованість по тілу кредиту;
-24 464,00 гривень – заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Як установлено, між Первісним кредитором та відповідачем було укладено Договір, за яким Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, однак відповідач взяті на себе зобов`язання порушила, що призвело до утворення заборгованості. Право вимоги за вказаною заборгованістю було відступлено позивачу.
З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Разом із цим, згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Водночас, суд відхиляє твердження відповідача відносно розміру нарахованих відсотків, оскільки відповідач та її представник у ході розгляду справи не заявляли заперечення щодо дотримання вимог Закону України «Про споживче кредитування», не ставили питання про визнання Договору недійсним чи окремих його умов такими, що не відповідають вимогам закону. 
Відповідно до частини 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватись, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже, презюмується правомірність його.
Зазначена процентна ставка була погоджена сторонами під час укладення договору та узгоджувалася з графіком платежів, у якому чітко і зрозуміло визначено розмір платежів та суму процентів за весь період кредитування.

Посилання на висновки, викладені у постанові Одеського апеляційного суду у справі № 518/1854/24, не є релевантними, оскількі у ній містяться інші фактичні обставини.
Разом із цим, відсотки за користування кредитом нараховано відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України, а відтак такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому помилковим є посилання у відзиві на пункт 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Аналогічний висновок викладений у постанові Київського апеляційного суду від 30 липня 2026 року у справі № 381/4690/25.
На підставі викладеного, оцінивши аргументи сторін та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відносно детальної відповіді на кожен аргумент сторін, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29—30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом із цим, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Суд дотримуючися критеріїв реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на обставини справи та фінансовий стан сторін, з урахуванням заперечень сторони відповідача, вважає можливим зменшити заявлені витрати на правничу допомогу з 8 000 гривень до 6 000,00 гривень.
Керуючись статтями 81, 141, 178, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», адреса: 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх) заборгованість за Кредитним договором №752560 від 29 квітня 2023 року у загальному розмірі 28 464,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», адреса: 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.
В іншій частині - відмовити.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: І. В. Бобровська