Провадження № 3/742/775/26 
Єдиний унікальний № 742/3800/26 

Постанова
іменем України
15 липня 2026 року  м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1, ч.2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП,
установив:
27 червня 2026 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в ображанні нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічного болю, унаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
27 червня 2026 року близько 14 год. 00 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав, виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав психічних страждань, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
27 червня 2026 року близько 14 год. 00 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав, виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдав психічних страждань, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
У відповідності до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, в редакції яка діє з 01 серпня 2021 року, участь особи при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, не є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судових засіданнях, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року №1768-ІІІ зі змінами та доповненнями сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
В контексті цієї норми Закону членами сім`ї є особи, які проживають разом і (або) об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.
Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №942261 від 27 червня 2026 року вбачається, що 27 червня 2026 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в ображанні нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічного болю, унаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №588213 від 27 червня 2026 року вбачається, що 27 червня 2026 року близько 14 год. 00 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав, виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав психічних страждань, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №588212 від 27 червня 2026 року вбачається, що 27 червня 2026 року близько 14 год. 00 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав, виражався нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдав психічних страждань, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно письмового пояснення ОСОБА_2 остання повідомила, що 27.06.2026 близько 13 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 , у неї з чоловіком ОСОБА_1 , 1986 р.н., відбувся словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_1 висловлював словесні погрози в її бік та вживав нецензурну лексику. Також, свідками події стали їхні діти: ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті чого, дітям завдано шкоди психологічному здоров`ю.
За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.1, ч.2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та керуючись ч.1 ст.173-2,221,283-285,294 КУпАП, суд
постановив:
Об`єднати адміністративні провадження №3/742/775/26 (єдиний унікальний №742/3800/26) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, №3/742/776/26 (єдиний унікальний №742/3802/26) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та №3/742/777/26 (єдиний унікальний №742/3806/26) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП в одне провадження та присвоїти спільний номер провадження №3/742/775/26 (єдиний унікальний №742/3800/26).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно ч.1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА