РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2026 року | м. Рівне | №460/6967/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 92182,51 грн.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.
За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що відповідача було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання до Львівського державного університету внутрішніх справ. Після цього, між позивачем, Головним управлінням Національної поліції України у Рівненській області та відповідачем було укладено контракт про здобуття освіти у закладах освіти, які здійснюють підготовку поліцейських. Вказує, що наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від 02.10.2024 № 1173 ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів за власним бажанням та звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Відтак, згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Львівському державному університеті внутрішніх справ з 14.08.2023 по 03.10.2024 становить 94682,51 грн, а залишок боргу складає 92182,51 грн. Зауважує, що відповідач борг визнав, оскільки 03.10.2024 було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року. Проте, спірну заборгованість відповідач не виплачував. Позивач також зазначив, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу надіслано вимогу-попередження, на яку відповідач не відреагував, заборгованість у добровільному порядку не сплатив. За наведених підстав просить задовольнити позов в повному обсязі.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав, тому в силу вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 04.05.2026 позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позову.
07.05.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 11.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Поштове відправлення з копією зазначеної вище ухвали направлялось відповідачу на адресу місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та було вручене адресату, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення яке повернулося на адресу суду 18.03.2026.
Поштове відправлення з копією зазначеної вище ухвали направлялось відповідачу на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку. Однак, 28.05.2026 на адресу суду повернувся конверт із вкладенням.
Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
За таких обставин судом вжиті усі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача про наявність у провадженні суду цієї справи, тому відповідно до положення пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України є підставою вважати ухвалу про відкриття провадження у справі такою, що вручена відповідачу.
Аналогічний підхід викладено у постанові Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 440/18128/21.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.
Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.
14.08.2023 між Львівським державним університетом внутрішніх справ в особі ректора, Головним управлінням Національної поліції України в Рівненській області в особі начальника та ОСОБА_1 було укладено контракт про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських № 235/23.
Предметом Контракту є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність».
Абзацом п`ятим пункту 3 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту (відрахування з закладу вищої освіти), а також звільнення зі служби в поліції в період навчання та протягом трьох, років після закінчення навчання відшкодувати міністерству внутрішніх справ України (в особі закладу вищої освіти) витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 02.10.2024 № 1173о/с «Про особовий склад», рядового поліції ОСОБА_1 відраховано з 03.10.2024 згідно з пунктом 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2009 № 381, з числа курсантів (за власним бажанням) та звільнено з 03.10.2024 відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції (за власним бажанням).
Цим же наказом встановлено, що сума витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 в університеті за період з 14.08.2023 по 03.10.2024 становить 94682,51 грн.
Відповідно до довідки-розрахунку № 403 від 02.10.2024, витрати, пов`язані з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ курсанта ОСОБА_1 за період з 14.08.2023 по 03.10.2024 становлять 94682,51 грн, з яких: грошове забезпечення в розмірі 40028,05 грн, медичне забезпечення у розмірі 380,00 грн, продовольче забезпечення у розмірі 35003,61 грн, речове забезпечення у розмірі 10852,00 грн, оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у розмірі 8418,85 грн.
03.10.2023 між Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року.
Предметом договору є розстрочка на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням відповідача у закладі вищої освіти із специфічним умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, усього на суму 94682,61 грн з 03.10.2024 по 03.10.2025.
Пунктом 2.2 Договору визначено, що Львівський державний університет внутрішніх справ має право достроково розірвати цей Договір та пред`явити до сплати суму заборгованості, якщо боржник не сплачує протягом двох місяців розстрочені суми заборгованості у строки, визначені в Договорі.
12.02.2026 Львівський державний університет внутрішніх справ надіслав на адресу відповідача претензію за вих. № 18/52, у якій повідомив, що відповідач не дотримується домовленостей, встановлених договором про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року, і два місяці не сплачує заборгованість. Просив належним чином виконувати покладені зобов`язання.
Листом від 16.03.2026 за № 18/87 позивач повідомив відповідача про те, що залишок боргу становить 92182,51 грн. Оскільки заборгованість не сплачена понад два місяці, то договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року достроково розірвано. У зв`язку з чим просив негайно повернути залишок заборгованості. 
У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку заборгованості за витрати, пов`язані з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ у сумі 92182,51, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 580-VIII встановлено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону № 580-VIII, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною п`ятою цієї статті визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок № 261).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 261, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
У відповідності до пункту 3 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Пунктом 4 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Положенням пункту 5 Порядку № 261 встановлено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 навчався за денною формою навчання за державним замовленням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, який є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснює підготовку поліцейських.
Між позивачем, відповідачем та Головним управлінням Національної поліції України в Рівненській області 14.08.2023 був укладений Контракт № 235/23, яким відповідач прийняв на себе зобов`язання з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти, у разі дострокового розірвання Контракту (абзац п`ятий пункту 3 Контракту).
Проте, наказом т.в.о. ректора Львівського державного університету внутрішніх справ від 02.10.2024 № 1173о/с відповідача було відраховано та звільнено зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII з 03.10.2024.
Відповідно до довідки-розрахунку № 403 від 02.10.2024, витрати, пов`язані з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ курсанта ОСОБА_1 за період з 14.08.2023 по 03.10.2024 становлять 94682,51 грн, з яких: грошове забезпечення в розмірі 40028,05 грн, медичне забезпечення у розмірі 380,00 грн, продовольче забезпечення у розмірі 35003,61 грн, речове забезпечення у розмірі 10852,00 грн, оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у розмірі 8418,85 грн.
Водночас, сдом враховано, що 03.10.2023 між Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року.
Зазначений договір було достроково розірвано у зв`язку з відсутністю сплати заборгованості за договором протягом двох місяців, що стверджується листом від 16.03.2026 № 18/87.
Суд зауважує, що відповідно до пункту 6 Порядку № 261 особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.
Пунктом 8 Порядку № 261 передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
З наведеного слід дійти висновку, що виникнення права звернення до суду у зазначеній категорії справ може виникати не тільки тоді, коли в особи закінчується термін на добровільне відшкодування витрат, а й у випадку, якщо на виконання пункту 6 Порядку № 261 між сторонами укладається договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу, і вимоги цього договору зі сторони особи не виконуються.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 № 520/6532/2020.
На час подання позову, залишок заборгованості становить 92182,51 грн, що підтверджується долученим розрахунком за період з 01.01.2020 по 30.04.2026.
Суд враховує сталу правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої належним та достатнім доказом обсягу понесених закладом вищої освіти витрат, пов`язаних з утриманням особи, є довідка-розрахунок, складена закладом згідно з визначеними нормами утримання; за відсутності спростування наведеного у ній розрахунку та доведеності сукупності підстав для відшкодування така сума підлягає стягненню у судовому порядку (постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, у справах № 620/7009/23 та аналогічних).
Потребує уваги також той факт, що відповідач був ознайомлений із сумою витрат та обов`язком їх відшкодування ще під час відрахування з навчального закладу та звільнення зі служби, оскільки зазанчене безпосередньо зазначене в наказі про відрахуванн ята звільнення від 02.10.2024 № 1173о/с, після чого добровільно уклав договір про розстрочення платежу. Отже, процедура добровільного врегулювання спору фактично була реалізована сторонами.
Крім того, матеріалами справи підтверджується направлення позивачем відповідачу претензії та повідомлення про дострокове розірвання договору розстрочення. 
Згідно з відомостями сервісу відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства Укрпошта, рекомендоване поштове відправлення № R790070053765 вручено адресату 24.03.2026.
Доказів як відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, так і наявністі обставин, передбачених пунктом 8 Порядку № 261, які виключають стягнення витрат (поновлення на навчанні чи повторне прийняття на службу в поліцію), матеріали справи не містять та сторонами в ході судового розгляду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, якого звільнено з органів поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено правомірність заявлених вимог, доказів сплати відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, суду не надано, тому зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язані з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 92182,51 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Згідно вимог частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки судом під час розгляду даної справи свідки не залучались, судова експертиза не проводилася, то підстави для відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 92182,51 грн (дев`яносто дві тисячі сто вісімдесят дві грн, 51 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 24.07.2026. 
Учасники справи:
позивач - Львівський державний університет внутрішніх справ (вул. Городоцька, буд. 26, м. Львів, Львівська обл., 79007; код ЄДРПОУ/РНОКПП 08571995);
відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК