21.07.26
22-ц/812/1272/26
Справа №484/2082/24
Провадження № 22-ц/812/1272/26
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 липня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,
за участі представника відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції 
апеляційну скаргу
ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 
на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2026 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Максютенко О.А., повний текст складений того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Нектар» про визнання додаткової угоди недійсною та повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства "Нектар» (далі - ФГ «Нектар») про визнання додаткової угоди недійсною та повернення земельної ділянки.
Позов мотивовано тим, що 02 квітня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29 серпня 2014 року за номером 6837974.
За умовами договору оренди ОСОБА_2 передав в оренду належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 18 березня 2014 року, реєстраційний номер 1-233, земельну ділянку площею 6.9709 га, кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, терміном на десять років, тобто до 02 квітня 2024 року.
26 лютого 2024 року позивач направив відповідачу лист повідомлення про відсутність наміру поновлення дії договору оренди землі та про повернення земельної ділянки.
03 квітня 2024 року позивач звернувся до державного реєстратора Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з питанням про подання заяви про припинення дії договору оренди землі та внесення відповідних даних до державного реєстру та дізнався, що реєстрація заяви про припинення дії договору оренди землі від 02 квітня 2014 року є неможливою, оскільки відповідач надав заяву та документи - додаткову угоду про продовження дії договору оренди землі від 02 квітня 2014 року.
Позивач вважає, що додаткова угода про продовження дії договору оренди землі від 02 квітня 2014 року є підробленою, оскільки таку угоду він не укладав.
03 квітня 2024 року позивач подав до державного реєстратора Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області заяву власника про заборону вчинення реєстраційних дій та подав до суду зазначений позов.
Зазначає, що жодної додаткової угоди щодо змін дії договору оренди землі з відповідачем він не підписував. Строк дії договору оренди землі, що був укладений 02 квітня 2014 року, закінчився 02 квітня 2024 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
Посилаючись на викладене позивач просить визнати недійсною додаткову угоду, укладену 31 серпня 2023 року між відповідачем та ОСОБА_2 щодо продовження терміну дії договору оренди землі від 02 квітня 2014 року та зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_2 земельну ділянку, стягнути судові витрати.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ФГ "Нектар» про визнання додаткової угоди недійсною та повернення земельної ділянки відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорювану додаткову угоду до договору оренди землі від 31 серпня 2023 року ОСОБА_2 особисто підписав, що підтверджується, зокрема, висновком судово-почеркознавчої експертизи, що свідчить про вільне волевиявлення позивача на укладення вказаного договору відповідно до викладених у ньому умов, а тому немає підстави для визнання недійсним вказаної додаткової угоди з підстав його не підписання. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокатка Єрмоленко А.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недостатньо повне дослідження матеріалів справи та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, необґрунтованість рішення суду, просила про його скасування та ухвалення нового про задоволення позову.
Так вказує, що позивач не мав наміру поновлювати строк дії договору оренди землі з відповідачем, про що було повідомлено відповідача, шляхом направлення йому 26 лютого 2024 року листа-повідомлення про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди землі та про повернення земельної ділянки.
Зазначає, що 03 квітня 2024 року позивач звернувся до державного реєстратора Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з питанням про подання заяви про припинення дії Договору оренди землі та внесення відповідних даних до державного реєстру.
Однак, державним реєстратором Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, було повідомлено, що реєстрація заяви про припинення дії Договору оренди землі від 02 квітня 2014 року є неможливою, оскільки відповідачем ФГ «Нектар» подана заява та документи (додаткова угода про продовження дії Договору оренди землі) про продовження дії Договору оренди землі від 02 квітня 2014 року.
Наголошує, що жодної додаткової угоди щодо зміни терміну дії договору оренди землі позивач з відповідачем не укладав та не підписував.
31 серпня 2023 року між позивачем та Фермерським господарством «НЕКТАР» була укладена Додаткова угода про внесення змін до Договору оренди землі б/н від 02 квітня 2014 року, якою були внесені зміни до пункту 1 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі б/н від 02 квітня 2014року.
Вказує, що зміни стосувалися лише зміни розміру орендної плати, а всі інші умови договору - залишилися без змін.
Так, відповідно до пункту 1 Розділу «Строк дії договору» Договору оренди землі, який викладено в наступній редакції:
«Договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право на поновлення строку дії договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 (дев`яносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».
Отже, строк дії договору оренди землі, що був укладений 02 квітня 2014 року, закінчився 02 квітня 2024 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
Жодних повідомлень від Орендаря ані за 90 днів, а ні у будь-який інший строк щодо намірів продовження дії Договору оренди землі від 02 квітня 2014року, позивач не отримував.
Все вищезазначене перешкоджає власнику земельних ділянок володіти, користуватися та розпоряджатися належним на праві приватної власності майном, що є недопустимим.
Крім того, у Висновку експерта від 23.09.2024 року № СЕ-19/115-24/12654-ПЧ зазначено наступне:
«...Досліджуваний підпис скороченої буквеної транскрипції, трикутної форми, чіткий, складається з: читаємо літера «П» + розчерк. За конструктивною складністю досліджувальний підпис - простий, виконаний із середнім ступенем виробленості, координація рухів - середня. Темп виконання підпису - середній. Переважна форма рухів - змішана, переважний напрямок рухів - право окружний, розмір - середній, нахил - право похилий. Зв`язність рухів - суцільна. Натиск рухів - середній диференційований. Напрямок лінії підпису - горизонтальний. Форма основи підпису - завивиста.
При порівнянні досліджуваного підпису у графі «Орендодавець» у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року із вільними та експериментальними зразками підписами ОСОБА_2 були встановлені їх збіги за загальними та наступними окремими ознаками (зображення 5-14): Форма рухів при виконанні:1 -го елемента читаємої літери «П» - дугова (позн. 1); верхнього екстремуме 2-го елемента читаємої літери «П»- дугова (позн. 2); поєднання читаємої літери «П» та розчерка - петлева (позн. 3); заключної частини розчерка - дугова (позн. 4).
Розміщення вісей при виконанні:1-го та 2-го елементів читаємої літери «П`під гострим кутом (позн. 5);
Поруч із окремими збіжними ознаками були встановлені наступні окремі розбіжні ознаки (зображення 5-14):
Форма рухів при виконанні: Середньої частини розчерка: в підпису - зворотно-прямолінійна; в зразках - петлева (позн.1).
Напрямок рухів при виконанні: Заключної частини розчерка: в підпису - наближена до горизонтальної; в зразках - наближена до вертикальної (позн. 2);
Наведені співпадаючі ознаки не чисельні, в більшості своїй відносяться до числа ознак, які часто зустрічаються в почерках багатьох осіб і підпис містить вкрай малу кількість графічного матеріалу. Тому вказані ознаки в своїй сукупності не можуть індивідуалізувати підпис певної особи і бути підставою для позитивною висновку.
Що ж стосується розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підписів підозрюваної особи, що не проявилась у наданих зразках, які відрізняються за способом виконання, або викликані іншими причинами) неможливо.
Тому встановити, чи виконаний досліджуваний підпис у графі: «Орендодавець» у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі б/н від 02 квітня 2014 року ОСОБА_2 , не виявилось можливим».
Таким чином, заявник вважає, що з наведеного потрібно зробити висновок, що ОСОБА_2 не підписував дану додаткову угоду, оскільки «наведені співпадаючі ознаки не чисельні, в більшості своїй відносяться до числа ознак, які часто зустрічаються в почерках багатьох осіб і підпис містить вкрай малу кількість графічного матеріалу. Тому вказані ознаки в своїй сукупності не можуть індивідуалізувати підпис певної особи і бути підставою для позитивною висновку.
У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «Нектар» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, що не суперечить приписам частини 2 статті 372 ЦПК України. Апеляційну скаргу підтримують, просили про її задоволення. 
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 18.03.2014 року, реєстраційний номер 1-233, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області. Право власності ОСОБА_2 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 березня 2014 року, номер запису про право власності 5014631 ( т.1 а.с.6,7). 
02 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29 серпня 2014 року за номером 6837974 ( т.1 а.с.8-9,10).
За умовами договору оренди ОСОБА_2 передав в оренду земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області.
Відповідно до пункту 1 розділу «Строк дії договору» вказаного договору, його укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Пунктом 1 розділу «Орендна плата» перебачено, що орендна плата сплачується у формі та розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки- 4350 грн у грошовій формі або сільськогосподарською продукцією на день розрахунку з утриманням податку з доходів фізичних осіб.
ОСОБА_2 отримував від ФГ «Нектар» орендну плату за користування земельною ділянкою.
Додатковою угодою від 31 серпня 2023 року до вищевказаного договору оренди землі до пункту 1 розділу «Орендна плата» було внесено зміни, вказаний пункт викладено у новій редакції: «Орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі та складає 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 12898 грн» ( т.1 а.с.16, т.2 а.с.66).
Додатковою угодою від 31 серпня 2023 року внесено зміни до пункті 1 розділу «Строк дії договору», відповідно до яких договір укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію( т.1 а.с.69).
На адресу відповідача 26 лютого 2024 року позивачем було направлено лист-повідомлення про повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору ( т.1 а.с.11,12). Інформація про його отримання відповідачем у матеріалах справи відсутня.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-24/12654-ПЧ від 23 вересня 2024 року, складеного Миколаївським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром, встановити чи виконано підпис у графі «Орендодавець», у томі числі додаткової угоди після реквізитів сторін, додаткової угоди від 31 серпня 2023 року до Договору оренди землі б/н від 02 квітня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.9709 га кадастровий номер 4525400000:05:000:0051, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, що був укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» - ОСОБА_2 не виявляється можливим по причинам, вказаним у дослідницькій частині( т.1 а.с.169-173).
За висновком судової почеркознавчої експертизи від 26 листопада 2025 року №3832/25-32 підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено строк дії договору) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області; у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області - виконані ОСОБА_2 ;
Підписи від імені ОСОБА_2 , що містяться у графі «Оредодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області;у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області - виконані однією особою ( т.2 а.с.111-122).
У справі, яка переглядається, представник позивача зазначила у позові, що Додаткову угоду до договору оренди від 31 серпня 2023 року, укладену між ФГ «Нектар» та ОСОБА_2 щодо продовження терміну дії договору оренди землі від 02.04.2024 року земельної ділянки площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 ОСОБА_2 не підписував. Про наявність даної угоди ОСОБА_2 дізнався 03.04.2024 року, а тому є необхідність у визнання цієї додаткової угоди недійсною та поверненні земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Велика Палата Верховного Суду зазначала, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). 
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (постанова від 28 вересня 2021 року у справа № 761/45721/16-ц, провадження № 14-122цс20).
Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови в позові.
Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмета заявленого позову, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 450/2875/19, провадження № 61-5051св22.
Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України у редакції, чинній для спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
У статті 6 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних правочинах) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (стаття 17 Закону України «Про оренду землі»).
За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно із частиною 1 статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.
У частині 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом до ФГ «Нектар» про визнання недійсною додаткову угоду до договору оренди землі та повернення земельної ділянки.
В обґрунтування наявності порушеного цивільного права (інтересу) позивач зазначив про те, що додаткову угоду щодо зміни строку договору оренди землі він не підписував, а відтак вона є неукладеною, що свідчить про відсутність у відповідача права користування його (позивача) земельною ділянкою після закінчення строку договору.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України).
Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.
Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц зроблено висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. 
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша стаття 81 ЦК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Отже, у змагальному процесі позивач повинен довести вимоги, на які він посилається, а суд повинен забезпечити змагальність сторін процесу.
У справі, що переглядається встановлено, що 02 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» було укладено договір оренди землі строком на десять років - 02 квітня 2024 року. 
31 серпня 2023 року згідно додаткової угоди внесено зміни до договору оренди землі від 02 квітня 2014 року та зазначено, що договір укладено на 20 років.
Позивач ОСОБА_2 заперечував факт підписання додаткової угоди щодо зміни строку договору оренди.
Установлення факту не підписання додаткової угоди, як правило, можливе за допомогою відповідної судово-почеркознавчої експертизи.
Представник позивача у суді першої інстанції заявляла клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_2 на додатковій угоді від 31 серпня 2023 року, якою продовжено термін дії договору оренди землі на предмет належності підпису на зазначеному правочині ОСОБА_2 чи іншій особі ( т.1 а.с.63).
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2024 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу ( т.1 а.с.74). 
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-24/12654-ПЧ від 23 вересня 2024 року, складено Миколаївським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром, встановити, чи виконано підпис у графі «Орендодавець», у томі числі додаткової угоди після реквізитів сторін, додаткової угоди від 31 серпня 2023 року до Договору оренди землі б/н від 02 квітня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.9709 га кадастровий номер 4525400000:05:000:0051, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, що був укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» - ОСОБА_2 не виявляється можливим по причинам, вказаним у дослідницькій частині ( т.1 а.с.169-173).
Так, у дослідницькій частині висновку експерта зазначено, що при порівнянні досліджувального підпису у графі «Орендодавець» у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року із вільними та експериментальними зразками підписами ОСОБА_2 були встановлені їх збіги за загальними та наступними окремими ознаками (зображення 5-14): Форма рухів при виконанні:1 -то елемента читаємої літери «П» - дугова (позн. 1); верхнього екстремуме 2-го елемента читаємої літери «П»- дугова (позн. 2); поєднання читаємої літери «П» та розчерка - петлева (позн. 3);заключної частини розчерка - дугова (позн. 4). Розміщення вісей при виконанні:1-го та 2-го елементів читаємої літери «П`під гострим кутом (позн. 5); Поруч із окремими збіжними ознаками були встановлені наступні окремі розбіжні ознаки (зображення 5-14): Форма рухів при виконанні: Середньої частини розчерка: в підпису - зворотно-прямолінійна; в зразках - петлева (позн.1). Напрямок рухів при виконанні: Заключної частини розчерка: в підпису - наближена до горизонтальної; в зразках - наближена до вертикальної (позн. 2);
Наведені співпадаючі ознаки не чисельні, в більшості своїй відносяться до числа ознак, які часто зустрічаються в почерках багатьох осіб і підпис містить вкрай малу кількість графічного матеріалу. Тому вказані ознаки в своїй сукупності не можуть індивідуалізувати підпис певної особи і бути підставою для позитивною висновку.
Що ж стосується розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підписів підозрюваної особи, що не проявилась у наданих зразках, які відрізняються за способом виконання, або викликані іншими причинами) неможливо.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 15 жовтня 2025 року про виправлення описки, за клопотанням представника відповідача було призначено судову почеркознавчу експертизу.
За висновком судово-почеркознавчої експертизи від 26 листопада 2025 року №3832/25-32 підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено строк дії договору) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області; у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га кадастровий номер 4825400000:05:000:0051 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області - виконані ОСОБА_2 ( т.2 а.с.111-122).
Експертом у процесі порівняння досліджуваного підпису із наданими зразками підпису ОСОБА_2 у графі «Оредодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено строк дії договору) та у графі «Оредодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Нектар» на земельну ділянку площею 6.9709 га, кадастровий номер 4825400000:05:000:0051, було виявлено збіжності наведених у дослідницькій частині загальних та таких почеркових ознак: будови рухів за конструкцією в цілому при виконанні літери «П»; форми рухів при виконанні; форми рухів при поєднанні; напрямку рухів при виконанні розчерку; взаємного розміщення по вертикалі верхніх та нижніх екстремумів при виконанні; розміщення по вертикалі точки початку рухів при виконанні першого елемента літери «П» відносно верхнього екстремуму другого елемента цієї літери; розміщення по вертикалі точки зміни напрямку рухів при поєднанні розчерку з попереднім елементом відносно нижнього екстремуму другого елемента літери «П»;розміщення точки перетину рухів при виконанні петльової частини другого елемента літери «П» відносно середньої літери цього елемента; розміщення по вертикалі точки закінчення рухів при виконанні розчерку; першого елемента літери «П» відносно нижнього екстремуму першого елемента літери «П», розчерку відносно бланкової лінії.
Наведенні збіжні ознаки є суттєвими, сукупність їх індивідуальна і тому достатньо для категоричного висновку про те, що підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Оредодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено строк дії договору) та у графі «Оредодавець» у Додатковій угоді від 31.08.2023 року (на підставі якої змінено розмір орендної плати) до Договору оренди землі б/н від 02.04.2014 року, виконанні ОСОБА_2 .
Отже, у висновку експертизи від 26 листопада 2025 року №3832/25-32 зроблено категоричний висновок про підтвердження факту підписання позивачем додаткової угоди від 31 серпня 2023 року, якою внесено зміни до договору оренди землі від 02 квітня 2014 року щодо строку дії договору. Більш того, обидві додаткові угоди від 31 серпня 2023 року про зміну розміру орендної плати та зміну строку дії договору виконані однією ж і тією особою – ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 26 листопада 2025 року №3832/25-32 є таким, що базується на достатньому, достовірному та належному порівняльному матеріалі. 
Експертний висновок має чіткий та однозначний характер, експертом надано вичерпні відповіді на поставлені питання. Вказаний висновок в сукупності з іншими доказами у справі дає суду можливість дійти висновку про достатність доказів та правильно вирішити спір.
Апелянтом же не надано зворотних доказів, які б ставили під сумнів достовірність зразків, використаних експертом, а також не надано власних рецензій чи інших висновків спеціалістів, які б спростовували висновки експертизи №3832/25-32 від 26 листопада 2025 року.
Посилання в апеляційній скарзі як на підстави для задоволенні позову на висновок експерта №СЕ-19/115-24/12654-ПЧ від 23 вересня 2024 року не заслуговують на увагу, оскільки висновок про неможливість дати категоричну відповідь не прирівнюється до доведеного факту, що документ підписала інша особа або що він є фальшивим.
Зважаючи на викладене можна дійти висновку, що ОСОБА_2 погоджені умови додаткової угоди від 31 серпня 2023 року про зміну строку договору оренди землі від 02 квітня 2014 року.
Оскільки під час судового розгляду справи позивачем не доведено факт відсутності його волевиявлення на підписання додаткової угоди від 31 серпня 2023 року якою змінено строк договору оренди землі від 02 квітня 2014 року, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини у справі, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позивачем позову.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду першої інстанції про відмову у задоволені позову не впливають, оскільки є ідентичними тексту позовної заяви.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, бо воно є законним та обґрунтованим.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді  Т.М. Базовкіна 
Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 27 липня 2026 року.