Справа № 674/1226/26 
Провадження № 3/674/388/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м.Дунаївці
Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Трофимової Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
19.05.2026 о 09 год.19 хв. ОСОБА_1 в м.Дунаївці по вул. Тараса Шевченка 82 здійснив рух транспортним засобом PEUGEOT PARTNER д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП 18.05.2026 постановою ЕНА 7213326, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Через систему «Електронний суд» 02.07.2026 надійшли письмові пояснення захисника Халупко С.В., у яких також міститься клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів події та складу адміністративного правопорушення. 
В обгрунтування пояснень вказав, що:
- істотним порушенням, яке унеможливлює повноцінну реалізацію права на захист, є те, що документ, візуально схожий на постанову або процесуальний документ про адміністративне правопорушення, наданий стороні захисту в абсолютно нечитабельному стані та ще й у неповному вигляді — фактично лише до пункту 12. Через неналежну якість копії протоколу ЕПР1 № 669617 від 19.05.2026 сторона захисту фактично позбавлена можливості перевірити, чи містить протокол усі передбачені законом реквізити. Нечитабельний і неповний документ не може створювати для особи негативні правові наслідки;
- з наданих стороною захисту відомостей вбачається, що відеозапис із бодікамери не фіксує моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не фіксує моменту виявлення автомобіля в русі, не фіксує моменту подання вимоги про зупинку, а також не фіксує самого порушення п. 3.2 Правил дорожнього руху України. Навпаки, відеозапис починається з того, що працівник поліції підходить до вже припаркованого автомобіля. Така фіксація не підтверджує поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Якщо на відеозаписі не зафіксовано ні руху автомобіля, ні подання вимоги про зупинку, ні невиконання такої вимоги, твердження про порушення п. 3.2 ПДР залишається лише припущенням;
- на відеозаписі працівник поліції не повідомляє конкретної підстави зупинки транспортного засобу відповідно до пунктів ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». За описом відео поліцейський лише загально зазначає: «за порушення ПДР», без конкретизації, яке саме порушення, ким, коли, де і за яких обставин було вчинене, а також без посилання на конкретний пункт ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»;
- стороні захисту не надано відеозапис з бортового відеореєстратора сдужбового автомобіля, який міг би мати ключове значення для перевірки обставин;
- надані відеозаписи, за інформацією сторони захисту, не містять належних ідентифікаторів. Неможливо встановити, з якої саме бодікамери здійснено запис, який її номер, чи дійсно саме ця бодікамера зазначена у протоколі як технічний засіб відеофіксації, коли саме здійснювався запис, чи відповідають дата і час зйомки даті та часу події, зазначеним у протоколі, а також чи є записи повними і безперервними;
- у матеріалах справи як підтвердження повторності згадується постанова ЕНА № 7213326 від 18.05.2026. Однак сторона захисту вважає, що наданий документ не може бути використаний як належний і достатній доказ повторності, оскільки він не має обов`язкових реквізитів, зокрема належних підписів, печаток або інших підтверджень автентичності, а також у матеріалах відсутні докази, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення цієї постанови, отримав її копію або мав реальну можливість її оскаржити. Повторність не може доводитися лише наявністю в матеріалах справи неякісної або неповної копії документа без підтвердження його набрання законної сили та без підтвердження вручення особі;
- з відеозапису, за описом сторони захисту, вбачається: спочатку поліцейський складає постанову за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а вже потім постанову за нібито порушення п. 3.2 ПДР України. Така послідовність є логічно суперечливою. Якщо саме нібито порушення п. 3.2 ПДР України використовувалося як підстава для зупинки транспортного засобу або як обставина, що передувала оформленню матеріалів, воно мало бути належно встановлено до складання матеріалів за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а не після цього. Вказана послідовність свідчить про можливу штучність формування підстав для подальшого оформлення адміністративних матеріалів.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинення адміністративного правопорушення не визнав, від надання пояснень суду відмовився.
В судовому засіданні захисник Трофимова Г.М. підтримала письмові пояснення захисника Халупко С.В., просила провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126, КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. ч.9 ст.15, п.1 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія.
Крім того, і згідно із пп. а п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).
Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №669617, в якому зафіксовано дату, час, місце, спосіб вчинення адміністративного правопорушення, крім того, у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно написав, що кається та більше не повторить, підписав протокол також без зауважень;
-роздруківкою з електронної бази «армор» з копією постанови ЕНА №7213326 від 18.05.2026, з якої вбачається, що 17.05.2026 о 23 год.20 хв. в с.Шатава ОСОБА_1 здійснив рух ТЗ, при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП. 
-довідками інспектора Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25.05.2026, відповідно до яких ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, 18.05.2026 постановою серії ЕНА №7213326 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;
-відеозаписом обставин вчинення адміністративного правопорушення, де зокрема, зафіксовано наступне. Відеозаписом PSS-20260519-092111UTC+300 з першої секунди зафіксовано розмову між працівником поліції та ОСОБА_1 , де працівник поліції повідомляє про причину зупинки транспортного засобу порушення п.3.2. ПДР, на що водій ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, а навпаки уточноє, що саме він порушив, а потім вибачається. На 01 хв.20 сек. запису, на пропозицію надати посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що тільки здав на права та жінку до больниці завіз, чим також підтвердив факт керування. В подальшому на 04 хв.40 сек. відеозапису, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вчора на нього було вже складено 130, та ч.2 ст.126, на що порушник відповів, що там вже все проплачено є чеки, тим самим підтвердив факт обізнаності про складання попередніх адміністративних матеріалів. З відеозапису PSS-20260519-095111UTC+300 вбачається, що в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та його примірник вручено на місці складання, тобто ОСОБА_1 мав у своєму розпорядженні копію протоколу з дня його складання, що спростовує пояснення сторони захисту про фактичну неможливість перевірити зміст протоколу у зв`язку з його нечитабельністю.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Таким чином, оцінивши вищевказані докази вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП, «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. 
Посилання захисника на ряд недоліків адміністративних матеріалів як на підставу для закриття провадження, не виключає вини  ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та не може бути підставою для закриття провадження з огляду на те, що досліджені у своїй сукупності докази доводять вину порушника «поза розумним сумнівом». Таким чином, клопотання про закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не підлягає задоволенню
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виховання порушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5) ч.2 стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.283, 284, ст.36, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф стягнути на користь держави (отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області /21081300; код ЄДРПОУ отримувача - 37971775; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA748999980313060149000022001; код класифікації доходів бюджету - 21081300).

Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, (32400, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м.Дунаївці, вул.Красінських,4). 

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 , код ЄДРПОУ- 26255795.

Відповідно до ст.307КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження». 

Повний текст постанови буде надіслано протягом трьох днів. 

Суддя Ю. Е. Шафікова