Єдиний унікальний номер: 378/1069/26 
Провадження № 3/378/373/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2026 року       селище Ставище 

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., за участю захисника Заліського Б.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 740402 від 08.08.2026, ОСОБА_1 08.08.2026, близько 03 години 26 хвилин. На автодорозі Р-18, на в`їзді в с. Кривець Білоцерківського району Київської області, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рот, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Б.С. підтримав подане ним клопотання, в якому просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками поліції при пропонуванні ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. В порушення вимог вказаних нормативних актів ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Б.С., суд приходить до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Згідно п. 6 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Пунктом 12 розділу ІІ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції затверджено форму такого направлення.
Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Дослідженням доказів по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримали.
Як видно з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 08.08.2026 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 740402 (а.с. 1), в якому зазначено, що останній 08.08.2026, об 03 годині 26 хвилин. На автодорозі Р-18, на в`їзді в с. Кривець Білоцерківського району Київської області, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рот, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 — Заліський Б.С. не заперечував факт керування ОСОБА_1 автомобілем у вказаний в протоколі час та факт відмови проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Проте, зазначив при цьому, що працівники поліції не пропонували йому проїхати до медичного закладу охорони для проведення відповідного огляду.
На підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6), рапорт поліцейського Пошелюжного Д.П. від 08.08.2026 (а. с. 8) та відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського (а. с. 9), якими підтверджується лише факт відмови проходження ОСОБА_1 огляду на місці за допомогою приладу «Драгер».
До протоколу додано направлення на огляд ОСОБА_1 до Ставищенської районної лікарні від 08.08.2026 (а.с. 5) та рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, в якому всупереч вищевказаним даним відеозапису, зазначено, що ОСОБА_1 на огляд не доставлявся в зв`язку з відмовою (а. с. 5). Разом з тим, з переглянутого у судовому засіданні відео не зафіксовано факту ознайомлення ОСОБА_2 з вищезазначеним направленням до Ставищенської районної лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому вищевказаним відеозаписом зафіксовано, що працівник поліції ОСОБА_1 двічі пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці (03:31:50, 03:35:04), на що останній відмовився, проте, після даної відмови поліцейський не запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, а відразу почав роз`яснювати ОСОБА_1 права та складати даний протокол з яким його не ознайомив.
Отже зазначене доводить, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів.
Тому поліцейський відповідно до вимог п. 6 вищевказаного Порядку, п. 9 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції та ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП мав забезпечити ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
У разі відмови ОСОБА_1 від проходження подальшого огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейський мав скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що поліцейський виконав вимоги зазначених вище нормативно-правових актів, та за відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів, забезпечити проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не надано до суду і доказів того, що у встановленому законом порядку було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі.
З переглянутого відеозапису (а. с. 9) вбачається лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів (03:31:50), проте, не зафіксовано роз`яснення останньому поліцейськими про можливість пройти огляд в найближчому медичному закладі.
Інших беззаперечних доказів того, що 08.08.2026 року ОСОБА_1 в час та місці, вказаних в протоколі, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно «Критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Статтею ст.130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , після його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не було всупереч вимог статті 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.
Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285,287 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Копію даної постанови направити Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України для відому.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Т. Н. Скороход