ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/1395/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я., 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026
та ухвалу Господарського суду Київської області від 07.07.2025
у справі за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

Учасники справи: 
ОСОБА_1 : не з`явився;
Арбітражний керуючий: не з`явився;
АТ КБ "Приватбанк": Куценко О. В.;

ВСТАНОВИВ:
1. Рух справи та стислий зміст заявлених вимог
1.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2021 відкрито провадження у справ про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 
1.2. Ухвалою суду від 20.12.2021 за результатами попереднього засідання визнані кредиторські вимоги ОСОБА_2 у загальному розмірі 300000 грн (основна заборгованість) та АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 2500619,30 грн (конкурсні). Вимоги АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 11011489,14 грн (забезпечені) - відхилені. Включені до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору ОСОБА_2 у розмірі 4 540 грн.
1.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 (з урахуванням ухвали від 22.08.2022) змінено пункт 2 ухвали суду від 20.12.2021 та визнані вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 у загальному розмірі 3 671 292,46 грн (з них: 3 348 979,73 грн - забезпечені заставою, 203 632,85 грн - друга черга, 118 679,88 грн - третя черга, 4540 грн судового збору - позачергово).
1.4. Постановою Верховного Суду від 17.11.2022 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2021 в частині розгляду кредиторських вимог АТ КБ "Приватбанк" зі сплати процентів у сумі 56 691,73 доларів США (що за курсом НБУ станом на 12.08.2021 у розмірі 26,8042 складає 1 519 576,47 грн), винагороди (комісії) в сумі 205 856,25 грн та пені в сумі 9 182 085,88 грн. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанова апеляційного суду від 27.06.2022 залишена без змін.
1.5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023, визнані кредиторські вимоги АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 9 125 106,59 грн (з них: 1 623 547,01 грн - борг за кредитом, 205 856,25 грн - борг за винагородою (комісією), 1 599 316,29 грн - борг за процентами, 5 696 387,04 грн - борг по пені). У визнанні решти вимог відмовлено. Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, витрати банку на оплату судового збору у сумі 4540 грн.
1.6. Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 12.02.2024 за заявою керуючого реструктуризацією залишені без розгляду подані ним клопотання про затвердження плану реструктуризації (від 07.02.2022) та про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату винагороди за період з 19.07.2021 по 19.10.2021 (від 07.02.2022).
1.7. Постановою Господарського суду Київської області від 03.06.2024 ОСОБА_3 визнано банкрутом, введено процедуру погашення боргів та призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Середюка С. М.
1.8. Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2024 залишено без задоволення клопотання арбітражного керуючого Середюка С.М. про затвердження звіту (від 26.03.2024) про нарахування і виплату основної грошової винагороди та пропорційне стягнення з кредиторів винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією.
1.9. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025 за заявою керуючого реалізацією (від 01.08.2025) виключено зі складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 1/3 частки житлової квартири, що належить ОСОБА_1 на праві спільної власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - вартістю 364 832 грн. 
1.10. 28.05.2025 керуючий реалізацією звернуся до суду з клопотаннями, в яких просить:
- затвердити звіт керуючого реалізацією про результати проведення процедури погашення боргів та завершити процедуру погашення боргів боржника та закрити провадження у справі;
- затвердити звіт керуючого реалізацією про нарахування і виплати основної винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 та стягнення з АТ КБ "Приватбанк" на користь арбітражного керуючого Середюка С.М. 79 303,32 грн та з ОСОБА_2 - 2 452,68 грн.

2. Стислий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2025, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026, зокрема, 
- за клопотанням керуючого реалізацією Середюка С. М. завершено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та закрито провадження у справі № 911/1395/21;
- частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Середюка С. М. про затвердження звіту про нарахування і виплату основної винагороди та пропорційне її стягнення з кредиторів;
- затверджено звіт арбітражного керуючого Середюка С. М. за виконання ним повноважень керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність особи ОСОБА_1 у період з 01.09.2024 по 30.04.2025 у розмірі 72 672 грн;
- присуджено до стягнення на користь арбітражного керуючого Середюка С. М. з АТ КБ "Приватбанк" частину винагороди арбітражного керуючого у розмірі 70 491,84 грн та з ОСОБА_2 частину винагороди у розмірі 2 180,16 грн.
2.2. Судові рішення мотивовані наступним:
- зазначені банком заходи, які необхідно додатково вжитті у процедури погашення боргів в частині заставного майна, а саме, звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у такому майні з подальшим його продажем, боржниці у даному випадку є необґрунтованими; 
- керуючим реалізацією вчинені усі можливі та адекватні дії, які визначені КУзПБ, в частині проведення процедури погашення боргів; 
- враховуючи відсутність майна боржниці, загальну поведінку учасників справи та тривалість розгляду даної справи, наявні підстави для завершення процедури погашення боргів боржниці та закриття провадження у справі про неплатоспроможність; 
- здійснений арбітражним керуючим розрахунок суми грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реалізацією за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 є помилковим; 
- оскільки у боржниці повністю відсутні майнові активи, що унеможливлює здійснення оплати послуг керуючого реалізацією за рахунок її майна, суд вважає за можливе здійснити оплату грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок кредиторів у пропорційному відношенні до заявлених та визнаних вимог.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
Щодо закриття провадження у справі 
3.1. З метою пошуку майна боржника як керуючим реструктуризацією так і керуючим реалізацією були вчинені наступні дії:
- 14.08.2021 та 05.07.2024 здійснений пошук в Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за результатами якого встановлено, що у боржниці разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у власності знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та яке на підставі договору іпотеки від 07.06.2007, 3623 є обтяженим (іпотекодержатель - КБ "Приватбанк"); 
- у серпні 2021 року надіслані запити до державних та реєстраційних установ, а також контролюючих органів у відповіді на які відповідними установами/організаціями повідомлено, що у боржниці відсутні відповідні майнові активи. Додатково керуючий реалізацією зазначає, що ним здійснено повторну перевірку майнового стану боржниці через інформаційні ресурси, результати якої не виявили змін у майновому стані боржниці у порівнянні з уже встановленими на попередньому етапі обставинами; 
- на виконання розпорядження про проведення інвентаризації №02-03/4/2024 від 05.06.2024 керуючим реалізацією 01.07.2024 проведена інвентаризація майна боржниці за результатом якої складений звіт №02-04/3/2-1 від 09.07.2024. Інвентаризація проводилась в присутності представника боржниці, адвоката Левшунова Д.С. за адресами: АДРЕСА_2 (місце реєстрації) та АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання). За результатами інвентаризації керуючим реалізацією встановлено, що до майнових активів боржниці, що були виявлені та підлягали оцінці належить 1/3 житлової квартири, що належить боржниці на праві спільної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість якої становить 364 832 грн (звіт про оцінку майна від 01.07.2024 ТОВ "Кабінет Оцінки "АРКТУС"). 
3.2. Будь-яких зауважень/скарги щодо дій арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень як керуючого реструктуризацією так і керуючого реалізації в частині пошуку майна боржниці з боку кредиторів суду не подавались. 
3.3. З метою формування ліквідаційної маси боржниці керуючим реалізацією:
- замовлено технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_3 , за результатами якої встановлено, що відсутня технічна можливість виділу частки квартири, незалежно від її розміру (висновок від 01.07.2024, складений інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна Бабенковою І. В., сертифікат АЕ№002764). Додатково на замовлення КБ "Приватбанк" судовим експертом Лісниченком С. В. складений висновок експерта №2 від 19.12.2024, із змісту якого вбачається, що з технічної точки зору поділ квартири за адресою: АДРЕСА_1 - неможливий.
3.4. 19.07.2024 проведені збори кредиторів, до порядку денного яких внесено питання про виключення з ліквідаційної маси майна боржника, а саме 1/3 частки житлової квартири, належної боржниці на праві спільної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
3.5. За результатами голосування вищезгадана пропозиція керуючого реалізацією була відхилена (КБ "Приватбанк", 1805 (85,7%) голосів - "проти", ОСОБА_2 , 300 (14,3%) голосів - "ЗА"), що стало підставою для звернення 31.07.2024 із відповідною заявою до суду. 
3.6. Заперечуючи проти виключення з ліквідаційної маси наявної у боржниці частки АТ КБ "Приватбанк" у листі від 19.07.2024 вказало, що технічна неможливість поділу нерухомого майна не є підставою для виключення частки житлової квартири, належного боржниці на праві спільної власності із ліквідаційної маси; таке майно, що є предметом забезпечення вимог кредитора, підлягає реалізації в рамках процедури неплатоспроможності.
3.7. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025 виключено зі складу ліквідаційної маси боржниці 1/3 частки житлової квартири, що належить ОСОБА_1 на праві спільної власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із неможливістю її виділу (поділу). Вказана ухвала набрала законної сили і в апеляційному та касаційному порядках - не скасована і є чинною. 
3.8. Інших відомостей та доказів щодо необхідності вжиття заходів у частині визнання відповідних правочинів недійсними, звернення до третіх осіб для повернення майна чи коштів боржниці з метою наповнення ліквідаційної маси учасниками справи надано не було. Також не надані відомості про можливість отримання боржницею іншого майна у майбутньому, за рахунок якого можливе повне чи часткове погашення кредиторських вимог .
3.9. 15.05.2025 керуючим реалізацією проведені збори кредиторів, за результатами яких складений протокол №4. Із змісту протоколу вбачається, що до порядку денного були включенні питання щодо: 
- розгляду звіту керуючого реалізацією про результати проведення процедури погашення боргів (питання №1); 
- розгляд звіту керуючого реалізацією про нарахування і виплату основної винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 (питання №2); 
- вирішення питання про завершення процедури погашення боргів боржника (питання №3).
3.10. За результатами голосування збори вирішили: 
- по першому питанню - прийняти до відома звіт керуючого реалізацією про результати проведення процедури погашення боргів (одностайно "ЗА"); 
- по другому питанню - відкласти розгляд питання до завершення вжиття всіх заходів процедури погашення боргів (КБ "Приватбанк" - "ЗА"); 
- по третьому питанню - рішення не прийнято через недостатність голосів присутніх на зборах кредиторів (КБ "Приватбанк" - "утримався", ОСОБА_2 - "ЗА").
3.11. АТ КБ "Приватбанк" у листі від 15.05.2025 на адресу арбітражного керуючого Середюка С. М. зазначало про те, що заходи процедури погашення боргів у даній справі не завершені. Із посиланням на статтю 131 КУзПБ, статті 366, 371 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України Банк вказував, що керуючим реалізацією мають бути вчинені додаткові заходи щодо реалізації предмету забезпечення, зокрема, шляхом звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у такому майні з подальшим його продажем. У той же час, Банк висловив готовність до розгляду питання мирової угоди щодо врегулювання заборгованості без окремого звернення стягнення на предмет забезпечення та зазначив, що ним ініційоване судове провадження відносно інших майнових поручителів боржника в Києво-Святошинському районному суді Київської області. 
3.12. За висновком судів попередніх інстанцій, саме у кредитора наявне право вимоги до боржника про продаж його частки, про реалізацію якого він повинен заявити (ураховуючи витрати пов`язані із організацією продажу відповідного майна у процесі неплатоспроможності, вірогідність продажу частини права на майно за відповідною ціною тощо), яке повинно передувати зверненню до суду із відповідним позовом. Водночас обов`язку боржника (у даному випадку - керуючим реалізацією) самостійно вчиняти відповідні дії зазначена стаття не містить. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, і що не було спростовано скаржником в апеляційній скарзі. 
3.13. Матеріалами справи підтверджується, що під час процедури погашення боргів, АТ КБ "Приватбанк", який є забезпеченим кредитором у відповідній частині своїх вимог до боржника, після встановлення факту неможливості виділу в натурі частки із спільного майна не реалізував своє право та не звернувся до керуючого реалізацією із вимогою про продаж боржником своєї частки у праві спільної часткової власності у встановлений КУзПБ спосіб. Посилання Банку під час зборів кредиторів на наявне у нього право не є тотожним заявити про намір скористатися цим правом. 
3.14. Крім того, АТ КБ "Приватбанк" у судому порядку звернулося до інших співвласників майна, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.01.2025 у справі № 369/17242/24). 
3.15. Зазначені Банком заходи, які необхідно додатково вжитті у процедури погашення боргів в частині заставного майна, а саме, звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у такому майні з подальшим його продажем, боржниці у даному випадку - є необґрунтованими, а інших пропозицій, зауважень чи заперечень щодо вчинених/невчинених дій керуючим реалізацією після подання ним відповідного звіту від кредиторів - не надходило.
3.16. Скарги на дії/бездіяльність керуючого реалізацією щодо виконання ним окремих функцій та повноважень як загалом впродовж процедури погашення боргів у справі про неплатоспроможність боржниці, так і на окремих її етапах, до суду від кредиторів не надходили.
3.17. Керуючим реалізацією вчинені усі можливі, повні та такі, що узгоджуються з приписами КУзПБ дії щодо проведення процедури погашення боргів, а враховуючи відсутність іншого майна боржниці, загальну поведінку учасників справи, тривалість розгляду даної справи, можна дійти висновку про наявність підстав для завершення процедури погашення боргів боржниці та закриття провадження у справі про неплатоспроможність. 
Щодо затвердження звіту керуючого реалізацією про нарахування і виплату основної винагороди 
3.18. При перевірці здійсненого арбітражним керуючим розрахунку суми грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реалізацією за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 ним допущено помилку, оскільки відповідне нарахування у розмірі 81 756 грн здійснено за 9 місяців, тоді як фактично арбітражний керуючий просить затвердити відповідний звіт за 8 місяців своє роботи. Отже, правильним є розмір основної грошової винагороди у сумі 72 672 грн із розрахунку 3028 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024, 2025 роках) *3 (кількість місяців як розрахункова величина) *8 (кількість місяців виконання повноважень керуючого реалізацією).
3.19. З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Середюк С. М. призначений керуючим реалізацією боргів боржниці 03.06.2024, відповідний звіт про завершення процедури подав суду 28.05.2025.
3.20. Водночас у клопотанні арбітражний керуючий просить затвердити звіт за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією з 01.09.2024 по 30.04.2025. Зазначений період був предметом розгляду на зборах кредиторів. Проте 15.05.2025 на зборах кредиторів розгляд звіту керуючого реалізацією про нарахування і виплату основної винагороди за вказаний період (питання №2) - відкладений, у зв`язку із необхідністю вжиття всіх заходів процедури погашення боргів (протокол від 15.05.2025 №4).
3.21. Неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно, тому суди попередніх інстанцій вирішили затвердити звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 саме у розмірі 72 672 грн.
3.22. З матеріалів справи вбачається, що майно боржниці, яке не перебуває в заставі, не виявлено, а кредитори не створювали фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
3.23. Основними отримувачами послуг арбітражного керуючого є саме кредитори неплатоспроможного боржника. Беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого.
3.24. Враховуючи повну відсутність у боржниці майнових активів, що унеможливлює здійснення оплати послуг керуючого реалізацією за рахунок її майна, суди дійшли висновку, що в контексті спірних правовідносин у даній справі, оплата грошової винагороди арбітражного керуючого Середюку С.М. підлягає здійсненню за рахунок кредиторів у пропорційному відношенні до заявлених та визнаних вимог кредиторів, а саме з АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 70 672 грн, оскільки банк має 97% від усіх голосів, та з ОСОБА_2 у розмірі 2 180,16 грн, оскільки він має 3% від усіх голосів.
3.25. Арбітражний керуючий у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що Довідкою про рух коштів по картці від 06.03.2026 за 12.12.2025 підтверджується, що АТ КБ "ПриватБанк" здійснило перерахунок коштів у сумі 70 491,84 грн на рахунок арбітражного керуючого Середюка С.М., вказавши у платіжному документі наступне призначення платежу: "виконання ухвали Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у справі № 911/1395/21", тому здійснення оплати є актом добровільного виконання судового рішення.

4. Стислий зміст касаційної скарги
4.1. АТ КБ "Приватбанк" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалені судами попередніх інстанцій рішення, відмовити у задоволенні клопотання керуючого реалізацією про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття справи про банкрутство і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги
5.1. Суди попередніх інстанцій невірно застосували частину третю статті 131 КУзПБ у системному зв`язку зі статтями 364, 366, 370 ЦК України в контексті можливості завершення процедури банкрутства без реалізації предмету іпотеки через відсутність активів боржника та на сьогодні відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування означених норм права у подібних правовідносинах.
5.2. Судами попередніх інстанцій застосовано положення статей 114, 133, 65 КУзПБ та констатовано повноту вжитих заходів керуючого реалізації спрямованих на виявлення активів боржника без застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012 (щодо необхідності дотримання принципу "здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника").
5.3. Не є вірною позиція суду апеляційної інстанції щодо не подання скарг на дії/бездіяльність керуючого реалізацією, адже Банк не переслідує мету скаржитись на арбітражних керуючих в кожній справі (де можна просто висловити власну правову позицію щодо того чи іншого питання), натомість вважає вірним взаємну конструктивну співпрацю. Скарга розглядається як крайній захід коли будь-яка комунікація не призводить до дотримання вимог КУзПБ при здійсненні процедур. Водночас, відсутність окремої скарги Банку на бездіяльність керуючого реалізацією не може легалізувати таку бездіяльність і не позбавляє кредитора права заперечувати проти затвердження підсумкового звіту, якщо він не відповідає принципу повноти дій.

6. Позиція інших учасників справи щодо касаційної скарги
6.1. Арбітражний керуючий Середюк С. М. у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд відмовити в її задоволенні, зазначаючи серед іншого таке:
- обставини та питання, порушені у касаційній скарзі, вже були повно та всебічно досліджені судом під час розгляду заяви керуючого реалізацією про виключення цього майна з ліквідаційної маси;
- твердження скаржника про те, що заставне майно не включається до ліквідаційної маси втратило свою актуальність разом із втратою чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та введенням в дію КУзПБ;
- на відміну від згаданого Закону, КУзПБ не містить дефініції, згідно з якою майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. За змістом частини першої статті 131 КУзПБ майно боржника, яке підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. Отже, законодавець чітко ототожнює майно, що підлягає реалізації, із ліквідаційною масою боржника;
- наголошуючи на обов`язку керуючого реалізацією здійснити продаж 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , саме в межах процедури погашення боргів, Банк фактично та юридично визнає, що вказана частка майна є невід`ємною складовою ліквідаційної маси боржника;
- вимоги скаржника до керуючого реалізацією про реалізацію майна у процедурі погашення боргів, яке виключене з ліквідаційної маси є незаконними.

7. Касаційне провадження
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 01.06.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 та ухвалу Господарського суду Київської області від 07.07.2025 у цій справі, призначено її до розгляду на 23.06.2026 - 15:30. Крім того, витребувано у Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/1395/21.
7.2. 10.06.2026 до Верховного Суду на запит з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи № 911/1395/21.
7.3. 19.06.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання від АТ КБ "Приватбанк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.4. Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2026 вказане клопотання було задоволено та вирішено проводити судові засідання у цій справі за участю представника АТ КБ "Приватбанк" адвоката Куценка О. В. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.5. В судовому засіданні 23.06.2026 представник АТ КБ "Приватбанк" підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити.
7.6. Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання 23.06.2026 не забезпечили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило.
7.7. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, які не забезпечили явку своїх представників.

8. Позиція Верховного Суду
8.1. Об`єктом касаційного перегляду у цій справі є ухвалені судами попередніх інстанцій рішення щодо завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також щодо затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату основної винагороди та її пропорційне стягнення з кредиторів.
8.2. Особливості провадження у справі банкрутство фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, визначені в книзі п`ятій КУзПБ.
8.3. Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства "Відновлення платоспроможності фізичної особи" (стаття 113 КУзПБ).
8.4. За змістом частини другої статті 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
8.5. З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2021, якою введено процедуру реструктуризації боргів.
8.6. В ході розгляду справи місцевим господарським судом визнані кредиторські вимоги ОСОБА_2 та АТ КБ "Приватбанк" до боржника (пункти 1.2-1.5 цієї постанови).
8.7. В подальшому постановою Господарського суду Київської області від 03.06.2024 ОСОБА_1 визнано банкрутом, введено процедуру погашення боргів та призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Середюка С. М.
8.8. У процедурі погашення боргів боржника здійснюється формування ліквідаційної маси та вирішуються пов`язані з цим питання, зокрема: визначається майно боржника, яке підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника; випадки невключення майна до ліквідаційної маси; порядок задоволення вимог кредиторів, тощо. 
8.9. На відміну від банкрутства юридичної особи, у разі визнання банкрутом боржника - фізичної особи вводиться процедура погашення боргів боржника, яка застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута. Відповідно, під час такої процедури арбітражний керуючий виконує повноваження керуючого реалізацією (стаття 1, частина 2 статті 6, частина 1 статті 130 КУзПБ).
8.10. Стаття 1 КУзПБ визначає, що керуючий реалізацією - це арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів. 
8.11. Відповідно до частини третьої статті 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
8.12. Згідно зі статтею 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право: отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством; здійснювати огляд майна боржника. Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; сформувати ліквідаційну масу; погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна; якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дня такого продажу.
8.13. КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити арбітражному керуючому під час виконання повноважень керуючого реалізацією та перелік додатків, які додаються до відповідного звіту, що і предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками процедури погашення боргів боржника. Обов`язком керуючого реалізацією є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій керуючого реалізацією).
8.14. Своєчасне та належне виконання арбітражним керуючим завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг (постанова Верховного Суду від 25.06.2024 у справі № 916/1584/21).
8.15. Згідно з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи, з метою пошуку належного боржниці майна, арбітражним керуючим: були надіслані запити до державних і реєстраційних установ та контролюючих органів; перевірено відомості, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; проведено інвентаризацію майна.
8.16. В ході проведених арбітражним керуючим заходів виявлено 1/3 житлової квартири, належну боржниці на праві спільної власності разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 364 832 грн. 
8.17. З метою формування ліквідаційної маси боржниці керуючим реалізацією було замовлено технічну інвентаризацію вищезгаданої квартири, за результатами якої встановлено відсутність технічної можливості виділу частки квартири, незалежно від її розміру (висновок інженера з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 від 01.07.2024). 
8.18. Додатково на замовлення АТ КБ "Приватбанк" судовим експертом Лісниченком С.В. було складено висновок від 19.12.2024, згідно з яким з технічної точки зору поділ квартири АДРЕСА_3 , є неможливим.
8.19. На зборах кредиторів від 19.07.2024 було відхилено пропозицію керуючого реалізацією про виключення вищезгаданої 1/3 частки житлової квартири з ліквідаційної маси майна боржника, у зв`язку з чим арбітражний керуючий звернувся з відповідним клопотанням до суду.
8.20. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025, яка набула законної сили, виключено зі складу ліквідаційної маси боржниці 1/3 частки житлової квартири, що належить ОСОБА_1 на праві спільної власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із неможливістю її виділу (поділу).
8.21. Інших відомостей щодо необхідності вжиття заходів у частині визнання відповідних правочинів недійсними, звернення до третіх осіб для повернення майна чи коштів боржниці з метою наповнення ліквідаційної маси, як і відомостей про можливість отримання боржницею іншого майна у майбутньому, за рахунок якого можливе повне чи часткове погашення кредиторських вимог, не було надано суду.
8.22. Скарг на дії/бездіяльність керуючого реалізацією щодо виконання ним окремих функцій та повноважень як загалом впродовж процедури погашення боргів у справі про неплатоспроможність боржниці, так і на окремих її етапах, до суду від кредиторів не надходили.
8.23. 15.05.2025 керуючим реалізацією проведені збори кредиторів (протокол № 4), на вирішення яких були поставлені питання щодо розгляду звіту керуючого реалізацією про результати проведення процедури погашення боргів та звіту про нарахування і виплату основної винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025, а також щодо завершення процедури погашення боргів боржника. 
8.24. За результатами проведеного голосування зборами кредиторів вирішено прийняти до відома звіт керуючого реалізацією про результати проведення процедури погашення боргів та відкласти розгляд питання до завершення вжиття всіх заходів процедури погашення боргів. Стосовно щодо завершення процедури погашення боргів боржника рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів присутніх на зборах кредиторів (пункти 3.9, 3.10 цієї постанови).
8.25. Арбітражний керуючий Середюк С. М. звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі, а також про затвердження звіту щодо нарахування і виплати основної винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 та її стягнення з кредиторів.
8.26. За висновком місцевого господарського суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керуючим реалізацією вчинені усі можливі, повні та такі, що узгоджуються з приписами КУзПБ дії щодо проведення процедури погашення боргів, а враховуючи відсутність іншого майна боржниці, загальну поведінку учасників справи, тривалість розгляду даної справи, у даному випадку наявні підстави для завершення процедури погашення боргів боржниці та закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
8.27. Заперечуючи наведені висновки судів попередніх інстанцій, скаржник з посиланням на положення статті 131 КУзПБ, статей 366, 371 ЦК України зазначає про те, що керуючим реалізацією мають бути вчинені додаткові заходи щодо реалізації предмету забезпечення, зокрема, шляхом звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у такому майні з подальшим його продажем. 
8.28. Розглядаючи вказані доводи скаржника, які наводилися ним під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій, останні вірно врахували специфіку спільної часткової власності, яка характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта (відповідні висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 357/3145/20).
8.29. За змістом статті 361 ЦК України об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні.
8.30. За змістом частини першої та третьої статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
8.31. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (статті 364 ЦК України).
8.32. Визначальним для виділу частки або поділу жилого приміщення (квартири, будинку) в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування ним, а розмір часток співвласників та технічна можливість самого поділу відповідно до часток співвласників (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 205/9065/15-ц, від 27.05.2020 у справі № 173/1607/15-ц, від 11.10.2021 у справі 607/14338/19-ц, від 01.12.2021 у справі № 688/4007/19, від 09.11.2022 у справі № 592/15122/19, від 10.07.2024 у справі № 752/22726/20).
8.33. Відповідно до положень статті 366 ЦК України, яка визначає порядок звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.
8.34. Правові норми статей 371, 366 ЦК України встановлюють для кредитора певний порядок та умови звернення до суду з позовом про виділ частки боржника із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 756/3456/19).
8.35. З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій в оскаржуваних у цій справі рішеннях вірно зазначили, що саме у кредитора наявне право вимоги до боржника про продаж його частки, про реалізацію якого він повинен заявити (ураховуючи витрати пов`язані із організацією продажу відповідного майна у процесі неплатоспроможності, вірогідність продажу частини права на майно за відповідною ціною тощо), яке повинно передувати зверненню до суду із відповідним позовом. Натомість обов`язку боржника (у даному випадку - керуючим реалізацією) самостійно вчиняти відповідні дії зазначена стаття не містить.
8.36. За встановленими у цій справі судами першої та апеляційної інстанції обставинами, під час процедури погашення боргів АТ КБ "Приватбанк", який є забезпеченим кредитором в частині своїх вимог до боржниці, після встановлення факту неможливості виділу в натурі частки із спільного майна не реалізував своє право та не звернувся до керуючого реалізацією із вимогою про продаж боржником своєї частки у праві спільної часткової власності у встановлений КУзПБ спосіб. Разом з цим, скаржник у судовому порядку звернувся до інших співвласників майна, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.01.2025 у справі № 369/17242/24).
8.37. Відтак, є безпідставними аргументи скаржника про позбавлення його, як кредитора, можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.
8.38. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій в тому, що зазначені скаржником заходи, які необхідно додатково вжитті у процедури погашення боргів в частині заставного майна (а саме, звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у такому майні з подальшим його продажем, боржниці) є необґрунтованими. Інших пропозицій, зауважень чи заперечень щодо вчинених/невчинених дій керуючим реалізацією після подання ним відповідного звіту від кредиторів не надходило.
8.39. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи скаржника як такі, що не знайшли свого підтвердження та не доводять неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм частини третьої статті 131 КУзПБ та статей 364, 366, 370 ЦК України з огляду на встановлені у цій справі обставини.
8.40. Твердження в касаційній скарзі про застосування судами попередніх інстанцій статей 65, 114, 133 КУзПБ без урахування відповідних висновків Верховного Суду, щодо необхідності дотримання арбітражним керуючим принципу здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника (пункт 5.2 цієї постанови), відхиляється колегією суддів, оскільки згадані скаржником висновки Верховного Суду виокремлені ним із контексту судових рішень, без урахування предмету і підстав спору, досліджуваних судами у зазначених справах доказів та встановлених фактичних обставин.
8.41. Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у розумінні пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.
8.42. Відносно посилання скаржника на те, що скарга на дії/бездіяльність керуючого реалізацією є крайнім заходом і відсутність такої скарги не може легалізувати таку бездіяльність та/або позбавляти кредитора права заперечувати проти затвердження підсумкового звіту, якщо він не відповідає принципу повноти дій, колегія суддів зазначає наступне.
8.43. КУзПБ передбачає процесуальні механізми реагування на можливу бездіяльність чи неналежне виконання обов`язків арбітражним керуючим, зокрема, подання скарги на його дії чи бездіяльність, вирішення питання про відсторонення арбітражного керуючого тощо.
8.44. Якщо учасники справи про банкрутство вважають дії або бездіяльність арбітражного керучого неналежними, то КУзПБ надає право подати суду відповідну скаргу.
8.45. Ефективній реалізації учасниками справи про банкрутство своїх прав, проявом належної уважності та зацікавленості у результативності здійснення відповідної судової процедури, яка застосовується щодо боржника, відповідає вчинення учасниками активних дій, а не триваюча пасивна поведінка.
8.46. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України). 
8.47. Поряд з цим, аргументи скаржника в зазначеній частині за своєю суттю зводяться до намагання переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, щодо здійснення арбітражним керуючим всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, тобто, ці доводи скаржника за своє природою фактично є переоцінкою встановлених обставин справи, що знаходиться поза межею повноважень суду касаційної інстанції, оскільки переоцінка доказів та установлених обставин справи не входить до повноважень Верховного Суду згідно з частиною другою статті 300 ГПК України.
8.48. Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
8.49. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, згодом підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).
8.50. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє вказані доводи скаржника як необґрунтовані.
8.51. АТ КБ "Приватбанк" у касаційній скарзі зазначає про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування положень частини третьої статті 131 КУзПБ у системному зв`язку зі статтями 364, 366, 370 ЦК України в контексті можливості завершення процедури банкрутства без реалізації предмету іпотеки через відсутність активів боржника (пункт 5.1 цієї постанови). 
8.52. Верховний Суд виходить з того, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно).
8.53. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій дослідили та оцінили за правилами статті 86 ГПК України зібрані у справі докази у їх сукупності, застосувавши статті 76- 79 ГПК України та з урахуванням встановлених конкретних обставин справи, дійшли висновку про наявність підстав для завершення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та закриття провадження у справі. 
8.54. Колегія суддів вважає, що місцевий та апеляційний господарські суди оцінили подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку у їх сукупності. Суди попередніх інстанцій дали оцінку поданим сторонами доказам у їх сукупності, що відповідає приписам статей 73-80, 86 ГПК України.
8.55. За результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень.
8.56. АТ КБ "Приватбанк" у касаційній скарзі висловлює свою позицію щодо правовідносин, що склалися між учасниками спору, в яких, на його думку, відсутній висновок суду касаційної інстанції. Касаційна скарга в цій частині за своїм змістом фактично зводиться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи, до необхідності надання судом касаційної інстанції переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
8.57. Тому наведена скаржником підстава касаційного оскарження не отримала свого підтвердження, у зв`язку з чим доводи касаційної скарги в цій частині відхиляються Верховним Судом.
8.58. У питанні затвердження звіту керуючого реалізацією про нарахування і виплати основної винагороди за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 та стягнення винагороди з кредиторів, судами попередніх інстанцій було встановлено таке:
- арбітражний керуючий Середюк С. М. призначений керуючим реалізацією боргів боржниці 03.06.2024, відповідний звіт про завершення процедури подав суду 28.05.2025, проте у поданому місцевому господарському суду клопотанні просив затвердити звіт за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією з 01.09.2024 по 30.04.2025;
- на зборах кредиторів 15.05.2025 розгляд звіту керуючого реалізацією про нарахування і виплату основної винагороди за вказаний період було відкладено, у зв`язку із необхідністю вжиття всіх заходів процедури погашення боргів;
- у розрахунку суми грошової винагороди за виконання Середюком С. М. повноважень керуючого реалізацією за період з 01.09.2024 по 30.04.2025 ним допущено помилку, оскільки відповідне нарахування здійснено за 9 місяців, тоді як фактично арбітражний керуючий просить затвердити відповідний звіт за 8 місяців своє роботи;
- майно боржниці, яке не перебуває в заставі, не виявлено, а кредитори не створювали фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. 
8.59. Суди попередніх інстанцій, врахувавши, що неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно, вирішили затвердити звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 01.09.2024 по 01.06.2025, визначивши її правильний розмір у сумі 72 672 грн, та здійснити оплату винагороди за рахунок кредиторів у пропорційному відношенні до заявлених та визнаних судом вимог, а саме з АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 70 672 грн та з ОСОБА_2 у розмірі 2 180,16 грн.
8.60. У наведеній частині оскаржуваних у цій справі судових рішень колегією суддів не встановлено неповноти з`ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. Крім того, заперечення висновків судів попередніх інстанцій з вказаного питання у касаційній скарзі не зазначені.
8.61. Підсумовуючи викладене у цій постанові, Верховний Суд вважає висновки попередніх судових інстанцій такими, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а підстави для їх зміни чи скасування відсутні.
8.62. Наведені у касаційній скарзі доводи протилежного не доводять. 
8.63. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
9.3. Оскільки за результатами касаційного перегляду даної справи доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, а також не встановлено порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та/або матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвалених судами попередніх інстанцій рішень - без змін.
9.4. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 у справі №911/1395/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк