Справа № 359/9841/26

Провадження № 1-кп/359/724/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року   м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026111100001178 від 20.08.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, 
в с т а н о в и в : 
24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 921 від 07.12.2016 (до 05.01.2023), та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, представники ТЦК та СП спільно із представниками Національної поліції здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації. Крім того, у своїй роботі для визначення грифу обмеження доступу матеріальних носіїв інформації керуються вимогами Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом ЦУ СБУ 23 грудня 2020 року № 383 та Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом ГШ ЗСУ 30 січня 2023 року № 12.
Відповідно до п. 5.19 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, відомості за окремими показниками про організацію оповіщення, зв`язку, управління мобілізацією, порядок, терміни виконання заходів переведення на роботу в умовах особливого періоду (посилений режим роботи) в цілому щодо апарату Міністерства оборони України, структурного підрозділу Міністерства оборони України, військової організаційної структури Збройних Сил України безпосереднього підпорядкування Міністерству оборони України, окремого підприємства (установи, організації, філії), що належить до сфери управління Міністерства оборони України.
Так, громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою перешкоджання виконанню законних мобілізаційних заходів, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організував протиправну діяльність, пов`язану з поширенням інформації про місцезнаходження та переміщення мобільних груп ТЦК та СП на території Бориспільського та Броварського районів Київської області. Зокрема, використовуючи месенджер «Viber», ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час почав адмініструвати канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Встановлено, що ОСОБА_4 використовуючи аккаунт суперадміна у групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » месенджера «Viber», зареєстрований на особистий номер телефону НОМЕР_1 , здійснював адміністрування вищевказаної спільноти. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на організацію поширення серед мешканців інформації про розташування та пересування мобільних груп ТЦК та СП, вдався до заходів конспірації, зокрема обмежив у налаштуваннях конфіденційності «Viber» можливість перегляду відомостей про себе та перебуваючи у м. Бориспіль Київської області (більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено) здійснював публікації інформації про пересування мобільних груп ТЦК та СП, а саме: 27.03.2026 об 06 год. 17 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: «Сум 17 переїзд тцк+ поліція»; 27.03.2026 об 07 год. 01 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: «Борік, нафто база тцк»; 30.03.2026 о 09 год. 00 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: « Жд Борік , тцк на білому форді»; 07.04.2026 о 14 год. 59 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: «Жд Борік , дастер тонований»; 01.05.2026 о 07 год. 01 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: «Борік жд, Форд транзит тцк, п`ють каву (чорні номера)»; 09.05.2026 о 08 год. 01 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: «Т5 білий на чорних номерах (71 10 Б1) через переїзд сум 17»; 15.05.2026 о 08 год. 55 хв. опублікував повідомлення наступного змісту: « Жд Борік патруль+ зелені».
Таким чином, ОСОБА_4 створено передумови для зриву виконання завдань, покладених на ТЦК та СП, шляхом розповсюдження інформації з обмеженим доступом - відомостей про місця здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 покладених на них законодавством України заходів із оповіщення попередньо призначених військовозобов`язаних та резервістів з метою проходження військово-лікарської комісії, уточнення військово-облікових даних та планування призначення військовозобов`язаних до призову під час мобілізації, а також з метою адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаних та резервістів до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у випадку, якщо такі особи вчинили правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП.
Дії ОСОБА_4 призводять до зростання напруження у суспільстві, формування негативного ставлення до окремих осіб, які виконували свій обов`язок у складі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та Збройних сил України в цілому, а також формування стійких передумов для подальшої відмови громадян від виконання своїх конституційних обов`язків в особливий період.
Розкриття місць виконання завдань військовослужбовцями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_4 перешкоджає процесу оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, створює умови для ухилення військовозобов`язаними від заходів мобілізації під час дії воєнного стану. Внаслідок чого, це призводить до зменшення кількості мобілізаційних ресурсів військовозобов`язаних, зриву поставки мобілізаційного ресурсу у військові частини за мобілізаційним планом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та показав, що дійсно він зареєстрував на особистий номер телефону у месенджері «Viber» групу «ІНФОРМАЦІЯ_2». Використовуючи аккаунт суперадміна здійснював адміністрування вищевказаної спільноти та поширення серед мешканців інформації про розташування та пересування мобільних груп ТЦК та СП. Як стверджує обвинувачений, усі інкриміновані дій він робив умисно, усвідомлюючи що цими дійми він фактично перешкоджає законній діяльності ТЦК та СП як складової частини ЗСУ. 
Обвинувачений та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. 
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, засудив свою поведінку, а тому суд вважає, що обставиною яка пом`якшує покарання слід визнати щире каяття. Одразу після скоєння злочину обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку із чим вказана обставина також визнається такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочини. Згідно із наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, стосунки з особами антигромадської поведінки та раніше судимими не підтримує. Скарг на поведінку або спосіб життя від сусідів не надходило. Має міцні соціальні зв`язки. Працює водієм автотранспортних засобів у ФОП з 01.08.2023 та за час роботи зарекомендував себе як високопрофесійний, дисциплінований та надійний працівник. У колективі користується беззаперечним авторитетом і повагою. Має високі моральні якості, займає активну громадянську позицію, у спілкуванні чемний і стриманий. На утримані перебуває неповнолітня донька ОСОБА_7 2011 р.н. та матір ОСОБА_8 , 1957 р.н., яка має другу групу інвалідності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. 
З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 114-1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. 
У судовому засіданні обвинувачений та прокурор просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування основного покарання з випробуванням. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 моделі M2004J9AG imei1 НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , у силіконовому чохлі разом з первинним пакування, який поміщено до сейф пакету Національної поліції № ICR0236611 - повернути власнику.
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося. 
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 моделі M2004J9AG imei1 НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , у силіконовому чохлі разом з первинним пакування, який поміщено до сейф пакету Національної поліції № ICR0236611 - повернути власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя     ОСОБА_1