Єдиний унікальний номер: 379/1142/26 
Провадження № 3/379/522/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2026 року | м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 26.05.2026 від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330792 від 11.06.2026 року вбачається, що 10.06.2026 о 23 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 , гр.  ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке проявлялось у виражанні нецензурною лайкою, штовханні та стусанах, чим могло бути завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 . 
За вказаним фактом на ОСОБА_1 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330792 від 11.06.2026 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
19.06.2026 року до Таращанського районного суду Київської області від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України надійшов адміністративний матеріал щодо неповнолітнього ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2026 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Зінкіну В.І.
Постановою від 03.07.2026 матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 повернуто до батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України для доопрацювання та належного оформлення.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2026 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Невгаду О.В.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неповнолітній ОСОБА_1 , а також його законний представник (батько) ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 31.07.2026 та 25.08.2026, не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.
Відповідно до ст. 34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років.
Зі змісту ст. 270 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) вбачається, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і є неповнолітньою, мають право представляти її законні представники - батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники.
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, належне сповіщення неповнолітнього ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_3 про час і місце слухання справи, а також відсутність від них клопотань про відкладення розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення відповідно до змісту диспозиції статті (частині статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Так, 19.12.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 «Вчинення домашнього насильства» викладена в новій редакції.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Норма ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для повного розкриття суті адміністративного правопорушення у протоколі має бути чітко зазначено: які конкретно дії вчинила особа, який саме спосіб насильства вбачається у її діяннях (якщо дій декілька - має бути описана кожна з них та вказано відповідний вид насильства), а також які шкідливі наслідки ці дії потягли за собою стосовно потерпілої особи.
Таким чином, домашнє насильство, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли вчиняються будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або в інший спосіб завдається шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Відтак, для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила умисні дії, що призвели до зазначених у законі наслідків.
Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Між тим у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив дії, якими «могло бути завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю» потерпілої, що є припущенням, а не фактом, в той час як обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є факт настання наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином в протоколі не зазначено чітких наслідків правопорушення. При цьому, самовільна зміна працівниками поліції об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є неприпустимою. 
Доказів завдання діями ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, матеріали справи не містять.
Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не охоплюються ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містять обов`язкової складової об`єктивної сторони правопорушення - завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 280, 283-287, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя         О.В. Невгад