Справа № 729/216/26 	Головуючий у 1 інстанції Булига Н. О. 	
Провадження № 33/4823/613/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі головуючого судді Сиволапа Д.С., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у ТОВ «Земля і Воля», мешканець АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що о 19 год. 40 хв., 08.02.2026 на автодорозі сполученням Бобровиця-Озеряни, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, а справу направити на новий розгляд. Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у порушення вимог ст. 268 КУпАП судом було проведено судове засідання та винесено рішення без його участі, чим суд позбавив його права надати докази його невинуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, вказує, що він був позбавлений можливості заявляти клопотання про витребування сертифікату та свідоцтва про повірку технічних засобів якими було проведено освідування його на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, вважає, що на показники алкотестерів могло вплинути те, що він приймав ліки. 
Він не цікавився самостійно долею складеного відносно нього адміністративного протоколу, чекаючи поки його викликають до суду. Під час проходження огляду за допомогою алкотестерів він не висловлював вимоги про пред`явлення документів щодо їх сертифікації та чинної повірки. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №843161 від 08.02.2026 о 19 год. 40 хв. на автодорозі сполученням Бобровиця-Озеряни, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП( а.с.1).
Отже, даний протокол є документом, що фактично містить твердження компетентного державного органу про вчинення особою адміністративного правопорушення та одночасно є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Окрім протоколу факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом 30 листопада 2025 року в стані алкогольного сп`яніння підтверджується:
- інформацією з роздруківки приладу «Alcotest Drager 6820» ARРК 0168, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,77‰ алкоголю (а.с.3).
- висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, КНП «Бобровицька опорна лікарня» №5 від 08.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,753‰) (а.с.6).
Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_4 . Під час спілкування з ним у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було озвучено. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», водій погодився. Відображений на відеозаписі процес підготовки приладу до тестування свідчить про те, що мундштук був запакований. Поліцейський зробив пробний забір повітря, що робиться саме для того, щоб встановити відсутність парів алкоголю в самому мундштуці. 
Результат тесту виявився позитивним – 0,77‰ алкоголю. З вказаним результатом водій не погодився і був доставлений на огляд до КНП «Бобровицька опорна лікарня» По прибуттю до лікаря, ОСОБА_1 продув прилад, після чого було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,753 ‰ алкоголю. Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та отриманого результату огляду ОСОБА_1 не висловлював. Працівниками поліції водію були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, після чого складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 намагався домовитися з поліцейським не складати відносно нього протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Суд не може перебирати на себе функцію обвинувача та займатись збиранням доказів у справі, а відповідно до положень КУпАП, суд надає оцінку наявним у справі доказам з урахуванням їх взаємозв`язку та обґрунтованості.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження та технічний стан алкотестера та не пред`являв жодної вимоги надати сертифікат про його повірку.
Перед проходженням тесту, одноразовий мундштук був розпакований ОСОБА_1 та встановлений поліцейським та медичним працівником у присутності водія в алкотестер безпосередньо перед проходженням тестування, що підтверджується відеозаписом з місця події.
Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, частково є слушними.
Як убачається з матеріалів справи, вона була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Разом з тим з`ясовано, що місцевим судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляд у справи шляхом направлення судових повісток, розгляд справи неодноразово відкладався через неявку особи, яка притягується до відповідальності. 
Крім того, знаючи про складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 самостійно з розумною періодичністю повинен був цікавитись долею його подальшого розгляду в суді. 
Отже, апеляційний суд вважає, що розгляд справи місцевим судом без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності, певним чином негативно відобразився на правах останнього, однак суттєво не впливає на законність оскаржуваної постанови місцевого суду та не повинен мати наслідком її скасування з цієї підстави. 
До того ж, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді було поновлене апеляційним судом. 
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про судове засідання суду апеляційної інстанції, де скористався своїм правам надати пояснення по суті справи, разом з тим заявлених в апеляційній скарзі доказів своєї невинуватості так і не надав. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Більш того, вимоги апеляційної скарги не узгоджуються з нормами КУпАП, які не передбачають повернення адміністративних матеріалів на новий судовий розгляд, на стадії апеляційного провадження справи. 
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2026 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Д. С. Сиволап